ÖFVBRSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1895, N:0 6. 363 



vätesyra erhölls en i förstone smetig fällning, som snart stelnade 

 kristalliniskt. Ljusgult pulver, bestående af mikroskopiska sex- 

 sidiga prismer, vanligen stjern formigt grupperade. Sönderdelas 

 under smältning och gasutveckling vid 195 — 200°. 



Analys: 



0,2130 gr. gaf 0,0444 gr. platina. 



Beräknadt: Funnet: 



Pt. 20,67 20,84 %. 



4, 5-Difenyldihydro-2-etylamino-l, 3-aztiol 



(a, /^-Difenyl-|«-etylamino-tiazolin). 



CßHs . HC I — tN 

 CeH,.Hcl^Jc.NH.C2H, 



S 



Framstäldes genom kokning af difenyloxetyletylsvafvelurin- 

 ämne med saltsyra (eg. v. 1,10) ungefär på samma sätt som 

 förut beskrifna närmast lägre homolog. Äfven här sönderflyter 

 urinämnet till en olja, som dock hastigare och fullständigare 

 löses. Ur den vattenklara lösningen utföll vid afsvalning en 

 ringa mängd harts, som frånfiltrerades. Vid filtratets neutrali- 

 sering med natronlut uppstod en hvit emulsion, som snart om- 

 satte sig till en i början volyminös, därefter hopsjunkande, pulver- 

 formig fällning. 



Basen är lättlöslig i benzol, alkohol, aceton och eter\ löses 

 vid kokning utan svårighet äfven i ligroin till skilnad från de 

 föregående. Är olöslig i kokande natronlut. Ur benzol-ligroin, 

 som användes till reningsmedel, kristalliserar den praktfullt i 

 spröda, glasklara nålar. Smälter vid 139° och stelnar efter 

 smältningen hastigt ånyo. 



Analys: 



I. 0,2002 gr. gaf 0,5283 gr. kolsyra och 0,1167 gr. vatten. 



II. 0,1935 gr. gaf 16 kem. kväfgas, mätt vid 18° och 

 758 ram. 



III. 0,1525 gr. gaf 0,1271 gr. bariumsulfat. 



