366 SÖDERBAÜM, DERIVAT AF DIFBNYLOXETYLAMIN. 



svårlöslig i varm eter; löses i varm benzol, lättare i alkohol och 

 aceton. 



Analys: 



I. 0,1948 gr. gaf 14,2 kem. kväfgas, mätt vid 18,5° och 

 748 ram. 



II. 0,1539 gr. gaf 0,1035 gr. bariumsulfat. 



Beräknadt för Funnet: 



C^iH^pNjSO: I. II. 



N 8,05 8,42 — %. 



S 9,19 — 9,24 ;> 



Äfven detta urinämne reagerar endast trögt med saltsyra. 

 Däremot låter det genom inverkan af kvicksilfveroxid lätt öfver- 

 föra sig till 



4, 5-Difeiiyldihy(lro-3-feuylamino-l, 3-azoxol 



(a, /i-Difenyl-|it-fenyIamino-oxazolin). 



CßH. . HCj — .N 

 CeH,.Hcl^Jc.NH.CeH, 



Ö 



Reaktionen utfördes i alkohollösning på förut beskrifvet sätt. 

 Föreningen, som renades genom omkristallisering ur benzol-ligroin, 

 bildar i rent tillstånd fina hvita nålar, förenade till halfsfäriska 

 eller rosettlika aggregat. Smpt 162— 163 ^ Lättlöslig i het 

 benzol, svårlöslig i ligroin, löslig i varm alkohol, men kristalli- 

 serar ur sistnämda lösningsmedel tämligen trögt. 



Basen är i motsats till ofvan beskrifna azoxoler med alifa- 

 tisk radikal rätt svårlöslig i saltsyra. Öfvergjuten därmed, antar 

 den först smetig konsistens, stelnar sedan ånyo under bildning af 

 klorvätesyradt salt, men löses äfven vid kokning mycket trögt, 

 väl hufvudsak ligen på grund af det nämda hydrokloratets svär- 

 löslighet. I isättika är den lättlöslig. 



Analys: 



I. 0,1298 gr. gaf 0,3812 gr. kolsyra och 0,0689 gr. vatten. 



II. 0,1645 gr. gaf 12,6 kem. kväfgas mätt vid 16,5' och 

 769 mm. 



