402 OLBERS, KÄRLSTRÄNGSFÖRLOPPET HOS SILENÉBLOMMAN. 



skilja sig nämligen successivt därifrån, af livilka a-kärlsträngarne 

 äro de först framkommande (fig. 21 a och b). Af figuren synes 

 också, att centralcylindern lagt sig i veck. Dessa veck blifva 

 högre upp i blomman färre och mer regelbundna och ordna sig 

 på så sätt, att centralcylindern på tvärsnitt får utseendet af en 



Fig. 20. 



CO / 



y>W%'\ 



* fvks 

 Pstks 



fksf 



Dianthus barbatus. Kärkträngsförloppet. *Växlar till antalet. **Att denna 

 krans hvarken står midtemot någon af de två nedanför liggande kärlsträngs- 

 kransarne ej heller alternerar med dem, kan naturligtvis ei uttryckas pä ett 

 längdsnitt (jämför fig. 21). 



Anmärkningen till fig. 12 angående kärlsträngarnes i fruktbladen ställning 

 till de öfriga kärlsträngskretsarne gäller naturligtvis äfven för Dianthus-arterna. 



4-armad stjärna. Hvar och en af denna stjärnas armar afskiljer 

 en kärlsträng (= c-strängarne) (fig. 20 c, fig. 21 c), och dessa 

 4 kärlsträngar jämte de i fig. 20 och 21 med a och b beteck- 

 nade gå till fruktväggen. — 



Fig. 22 visar kärlsträngskloraplexen inuti placenta. Den 

 har fortfarande form af en 4-armad stjärna, fröna sitta i 4 

 rader motsvarande stjärnans 4 armar och motsatta c-strängarne 



