ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1895, N:0 7. 487 



svafvelsyra färgas intensivt röd vid tillsats af järnklorid. Löses 



i kokande utspädd svafvelsyra och utkristalliserar därur oförändrad 

 vid afsvalning. 

 Analys: 



Ber. för CgH,jN20j + HjO: Funnet: 



N 14,14 14,17 14,36 14,50 



HjO 9,09 9,31. 



Fenylazokarhonsyreetyleter. 

 CßHj . N : N . CO O CjHj 



2 gr. fenylkarbazinsyreeter löstes i isättika, hvarefter under 

 afkylning med snö en tern ligen koncentrerad, kall lösning af 

 något mer än 0,586 gr. kaliumpermanganat långsamt under om- 

 rörning infördes. Sedan lösningen antagit en violett färg, redu- 

 cerades öfverskottet af kameleon genom tillsats af några droppar 

 vätesuperoxidlösning. Vid utspädning med vatten utföll en röd 

 olja, som extraherades med kloroform. Kloroform lösningen tvätta- 

 des därpå med vatten och sist med svag sodalut. Efter filtrering 

 fick kloroformen frivilligt afdunsta och extraktet torkades där- 

 efter i Hempels vakuumexslccator. 



Röd, lättflytande olja, något flyktig redan vid vanlig tem- 

 peratur. Färgas intensivt blodröd af koncentrerad svafvelsyra. 

 Stelnar hastigt vid skakning med starkaste amoniak till kristaller 

 af fenylazokarbonamid. 



Analys: 





Ber. för CgHipNjOj: 



Funnet 



H 



5,62 



5,67 



N 



15,73 



15,57 



Salter af fenylazokarhonsyra 



kunna ock framställas, ehuru det icke lyckats mig att erhålla 

 sådana i analysrent tillstånd. Saramanrifver man t. ex. fenyl- 

 azokarbonamid med 33-procentig natronlut, inträder ingen reak- 



