516 NATHORST, NYA FYNDORTER FÖR TRAPAFRUKTER. 



Fagersjö-rasen, ehuru här ej alltid fullt sä mycket. De öfriga 

 erinra mest om formerna i Ahnten och Osjön med öfvergångs- 

 former till de förra. En stor och två mindre frukter hafva icke 

 kronan utvecklad, men dessa exemplar äro abnormt utbildade 

 och visa genom sina öfriga karakterer, att de det oaktadt höra 

 till formen coronata. Hos ett annat, äfven något snedt och 

 abnormt utveckladt, exemplar är den undre delen mera förlängd, 

 och då kronan äfven här är mindre utbildad, uppkommer hos 

 detta exemplar en viss likhet med de fossila frukterna från Näs- 

 byholm i Skåne. Af särskildt intresse är ett exemplar, hos 

 hvilket en af tornarne är fördubblad, såsom jag förut iakttagit 

 hos 4 exemplar frän Qvittinge ängar (1. c. sid. 20, tafl. 1, tig. 

 3). Dock är endast den ena af de dubbla tornarne utbildad 

 såsom torn, medan den andra motsvaras af en rund knöl. 



Hos intet exemplar visar någon af tornarne den yttersta 

 med hullingar försedda spetsen, medan dereraot de borst, som 

 täcka fruktens mynning, -stundom ännu äro bevarade. 



Huruvida äfven de i Dofvan påträffade frukterna härröra 

 från exemplar af Trapa, som lefvat på stället, är deremot för 

 närvarande omöjligt att afgöra, och man kunde ju tänka sig, 

 att de blifvit ditsvämmade från Älmten. A andra sidan innebär 

 det ju icke någon osannolikhet, att Trapa äfven derstädes kunnat 

 förekomma lefvande. 



I Fårebosjön och Långsjön har herr Nordenskjöld förgäfves 

 sökt finna spår af växten. 



Fyndorten i Trästen ligger fågelvägen cirka 10,5 kilometer 

 från Kattsviken i Storuttern, det nordligaste ställe, der Trava 

 i ifrågavarande sjöar blifvit funnen (se tig. 3, som är lånad ur 

 min förut citerade uppsats, sid 28). Långs ån är naturligtvis 

 afståndet ännu större. Från nordvest till sydost äro de nu 

 kända fyndorterna följande: Kattsviken i Storuttern, .Storutterns 

 södra ände, Hemsjön, Ösjön, Bosjön, Fagersjön. Ahnten, Dofvan 

 och Trästen, af hvilka Kattsviken ligger i Tuna socken, de 

 öfriga i Misterhults. Eget är, att formerna i Storuttern afvika 

 så mycket från de i de öfriga sjöarne förekommande och att 



