530 LINDMAN, KÄRLVÄXTFLORAN PÅ VISBY RUINER. 



Syringa vulgaris L. Lactuca muralis D. Don. 



Leontodon autumnalis L. Carduus crispus L. 



Taraxacum o-ßcinale Web. Inula salicina L. 

 Hieracium opacum LöNNR. Senecio vulgaris L. 



' coisium Fr. Anthemis tinctoria L. 



:■> poliodermum Dahlst. 



och till dessa sluta sig säkerligen några andra, t. ex. Trifolium- 

 arterna, vissa Gramina, samt de med slung-apparat försedda 

 Chelidormim majus L. och Geranium Rohertianum L. 



Slutligen märkas några arter med hak form i ga fästorgan 

 för fruktspridningen : 



Torilis Ayitliriscus Gmel. Galittm Apainne L. 



Geum urbanum L. Lappa sp. 



Cynoglossutn ojßdnale L. 



Alla dessa arter, ungefär 45 % af hela antalet, hafva således 

 effektiva medel för spridning med djurens eller vindens tillhjälp, 

 och deras förekomst på ruinerna är därför hvad fröspridningen 

 angår lätt förklarlig. 



Däremot kan denna ruinvegetation uppvisa många arter, som 

 sakna särskild fröspridningsapparat. Särdeles anmärkningsvärdt 

 är, att flere af dessa förekommo på ruinernas högre delar, skilda 

 från vegetationen på marken genom lodräta, kala väggar, t. ex. 

 Allium Scorodoprasum L. Ballote nigra L. 



Cheirantlius annuus L. Plantago lanceolata L. f dubia L. 



Arabis hirsuta SCOP. Veronica Chanicedri/s L. 



Pimpinella Saxifraga L. Campanula rotundifolia L. 



Sempervivum tectorum L. Galium verum L. 



Vicia Cracca L. Artemisia vulgaris L. 



Medicago falcata L. » campestris L. 



Anchusa ojicinalis L. Achillea Millefoiium L. 



jEchium vulgare L. 



De flesta af dessa hafva små och lätta frön eller frukter, men 

 hos några, t. ex. Allium Scorodoprasum (groddknopparne), Vicia 

 Cracca^ Medicago falcata, Anchusa ojficinalis, Echium vulgare, 

 Plantago lanceolata, äro de af tämligen betydlig storlek och af 



