534 LINDMAN, KÄRLVÄXTFLORAN PÅ VISBY RUINER. 



teckningen, n:r 77) från en plantering spridt sig i åtskilliga 

 exemplar till en mur och företedde nu spensliga, uppstigande 

 individ af 0,5—1 m. längd, blommande i flere färger, rotade i 

 fogarne mellan murens stenar, 3 ra. öfver marken (10 juli 1895). 

 Detta förekomstsätt förvånade mig så mycket mera, som jag 

 förut sett samma art växa på ett liknande sätt i Sydbrasilien; 

 i staden Porto Alegre (30' s. lat.) är Antirrhinum majus (jäimte 

 några få andra arter) mycket allmän dels i takrännor, dels mellan 

 tegelpannorna på husens låga tegeltak. 



Ett märkvärdigt exempel på, hur föga växtligheten i ett 

 fuktigt klimat behöfver den jordmån, som man eljest föreställer 

 sig vara nödvändig, lämnar den råg, som odlas å Gotlands strand- 

 åkrar (redan Linné omnämner densamma i sin Öländska och 

 Gothländska Resa, 1741, sid. 202). Denna s. k. »strandråg» 

 växer ren och frodig i en jordmån af nästan idel klapperstenar, 

 hvilka vanligen ega ungefär flata handens form och storlek; 

 åkerjorden är ofta försvin nande ringa på dessa åkrar, och med 

 undantag af den såsom gödningsmedel ditförda hafs-tången tyckes 

 plogen mångenstädes välta upp ren kalkstensklapper. 



