544 SVENSSON, OM BUNSENS ISKALORIMETER. 



akt uppfylla denna fordran, torde einellertid vara omöjligt. 

 Rundt om utvändigt kittades med en hopsmält blandning at 

 harts och vax. Röret var böjdt sä, som figur 5 angifver, och 

 räckte med sin spets, då kalorimetern stod vertikalt, ungefär i 

 jämnhöjd med kvicksilfverytan inuti. 



I afseende på kalorimeterns förvarande och skyddande mot 

 yttre värmetillförsel under försöken voro anordningarna följande. 

 Den fasthöUs medelst ett lock af järnbleck i en bägare, fyld 

 med destilleradt vatten och is. Vid de första försöken hade jag 

 i vattnet nyfallen snö, men lät sedan vattnet frysa till is i 

 bägaren rundt omkring väggarna och i botten, h varjämte vatten- 



c 



ytan täcktes af isbitar. Bägaren stod i en med lock försedd 

 zinkcylinder, denne åter pä trenne temligen smala trästöttor i 

 en tunna af trä (fig. 6) och kunde sålunda på alla sidor omges 

 med snö eller is. I tunnans botten var ett hål för aflopps- 

 vattnet, som uppsamlades i en bleckränna, från hvilken det bort- 

 leddes vidare. I zinkcylinderns och tunnans väggar voro springor 

 för afledningsrören A och B. 



Spetsen af röret A doppade ned i en liten glaskopp med 

 kvicksilfver. Denna stod pä ett litet bord C, som var försedt 

 med tvenne fördjupningar för två sådana koppar. Genom en 

 fjäderinrättning, som uppbar det lilla bordet, kunde detta sänkas 



