550 SVENSSON, OM BUNSENS ISKALORIMETER. 



räknades förändringen per minut. Jag ansåg en sådan korrek- 

 tion fullt tillförlitlig och användbar, om, såsom alltid var fallet, 

 försöken ej börjades förrän efter en god tid (o k 4 timmar), 

 sedan röret insatts och snöhöljet omkring kalorimetern rubbats. 

 Genom vägning af röret efter försöket bestämdes den öfverdestil- 

 lerade vätskans vigt. Är denna p gram, det utträngda kvjck- 

 silfrets (korrigerade) vigt q milligram och betecknar a det antal 

 milligram Hg., som uttränges för 1 medelkalori, blir ångbildnings- 

 värmet /. för 1 gram af vätskan: 



A = — • — medelkalorier (1) 



a p 



För a har jag begagnat samma värde som Dieterici, ^) nämligen 

 15,440 mg., utgörande medelvärde ur försök af Bunsen (15,41), 

 ScHULLER och och Wartha (15,442) och Velten (15,47). 



Den våg, jag använde, stod i ett angränsande rum med 

 vanlig rumstemperatur och tillät en precision af 0,1 — 0,2 mg. 

 Kvicksilfverkopparna, som alltid flyttades med tång, fingo stå 

 V4 timme i vågen, innan de vägdes. Glasrören, som noga af- 

 torkades med en linnelapp, strax innan de hängdes på vågen, 

 vägdes ej heller förrän efter V4 timme. Det raka röret, som 

 vid de allra flesta försöken tjenstgjort, hölls slutet med en glas- 

 propp. Af formel (1) synes, att endast relativa vigter behöfvas, 

 hvarför blott enkel vägning utförts. Korrektion till lufttomt rum 

 har skett för vätskorna. 



Jag kommer nu till den frågan, huruvida den ånga, som 

 lemnar kalorimetern, utgöres af mättad ånga vid 0°. Emedan 

 det tryck, manometern utvisar, i fall destilleringen skall ske 

 med erforderlig hastighet, icke obetydligt understiger ångans 

 maximitension vid 0°, kan man misstänka, att ångan bildas vid 

 märkbart lägre temperatur. I afseende härpå hänvisas till DiE- 

 TERICIS undersökningar^) öfver vattenångan. Han har icke blott 

 inom mycket vida gränser varierat den hastighet, med hvilken 

 ångan fått bilda sig, utan äfven begagnat olika rör, än af glas, 



') DiETKRici: Wied. Ann. 33, sid. 431, 1888. 

 2) DiF.TERici: Wied. Ann. 37, sid. 494, 1889. 



