ÖFVERSIGT AP K. VETBNSK.-AKAD. FÖRHANDLIN(;AK IHUn, iN:0 U. BIH 



För öfrigt finner man Herr Callandreaus lag deri erhålla sin 

 bekräftelse, att negativa värden af e,,, sådana som föranleda ne- 

 gativa och derjemte ej allt för stora värden af co, erfordra att a 

 skall hafva ett litet positift värde. Om man nu beräknar a ur 

 formeln 



(i — v)n — in' 



o = — ^= 



n 



så inser man ögonblickligen, att resultatet blir positift och litet, 

 om ji har ett något mindre värde än det, som motsvaras af en 

 exakt kommensurabilitet, d. v. s. af ^ = v. Ofriga detaljer, som 

 här kunna anföras, måste jag emellertid denna gång förbigå. 



En omständighet vill jag emellertid ännu framhålla, emedan 

 densamma synes vara af ett alldeles särskildt intresse. 



Vi antaga, att koefficienten k är större än summan af alla 

 öfriga termers koefficienter — de elementära såväl som de icke 

 elementära. Då kan man sammandraga alla dessa termer och 

 representera deras summa medelst ett uttryck af formen 



Q = s Cos ((1 — a)v — C+ é) 



Här betecknar e en qvantitet, som alltid bibehåller ett ändligt 

 positift värde, och e en qvantitet, som oscillerar kring ett be- 

 stämdt medelvärde. Under sådana förhållanden är (1 — g)v 

 argumentets medelrörelse, samt gv anger, hvad man kallar apsi- 

 dernas medelrörelse. Då nu de värden af a, som öfverhufvud 

 förekomma, och derjemte äro mycket små, äro negativa, så följer, 

 att apsidrörelsen måste vara retrograd. 



Bland de planeter, som hafva mycket små (7-värden, och 

 der man tillika kan förmoda, att koefficienten k öfverväger sum- 

 man af alla öfriga koefficienter, finnes det blott en enda, der 

 observationerna redan synas med bestämdhet utvisa att apsid- 

 rörelsen är retrograd. Denna planet är n:o 153 Hilda. 



