ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1895, N:0 9. 645 



vana tor (U'rigt nästan (inonblickli^t kan häjda f^cMioni att i 

 lämpligt ögonblick kasta en ström genom rullen P. Afiäsningarna 

 af vägens jämvigtsläge ske med kikare och skala tormedelst 

 den lilla vid balansen fastade spegeln *S. Alla metalldelar äro 

 af aluminium och hela vägen omgifves till skydd för dam och 

 luftströmmar af en liten glaslåda. 



Belastningen af skålen K är så vald, att man måste lägga 

 1 g på skålen / för att jämvigt skall ega rum. Härför pla- 

 cerar man lämpligast på I alla småvigterna i en vanlig bråk- 

 grarasats, hvars summa plägar utgöra 1 g. Skall nu en vigt 

 kompareras med en annan, placeras den ena af dessa å skålen 

 H och från / borttages en vigt af motsvarande storlek, hvarpå 

 vågens jämvigtsläge iakttages. Derpå utbytes vigten å H mot 

 den, hvarmed den förra skall kompareras, och det nya jäm- 

 vigtsläget afläsas. Man får således härigenom som afläsnings- 

 resultat, att skilnaden mellan de koraparerade vigterna är lika 

 med den vigt, som motsvarar den aflästa förändringen i vågens 

 jämvigtsläge. 



Tydligen äro utslagen vid denna våginrättning strängt taget 

 ej proportionela mot öfvervigterna. uå balansen vrider sig kring 

 sin axel, sker detta genom en rullande rörelse af axeln på upp- 

 hängningstrådarna. I hvarje ögonblick sker vridningen kring 

 upphängningstrådarnas tangeringspunkter med cylindern, men då 

 dessa vid vridningen ändra sig, flyttas således vridningsaxelns 

 läge i förhållande till balansens tyngdpunkt, och härmed ändras 

 ock vågens känslighet. För att vinna någon närmare kännedom 

 om utslagens beroende af öfvervigtens storlek, vilja vi för att 

 förenkla problemet antaga, att skålarnas upphängningspunkter 

 ligga på den genom vridningsaxelns centrum gående räta linien, 

 något som vid vågens förfärdigande så vidt möjligt iakttagits. 

 Då radierna till upphängningsaxlarna för skålarna äro små (blott 

 c. 0,8 mm), kan för en liten vridning förändringen i läget af 

 dessas anbringningspunkter fullständigt negligeras. Kalla vi nu 

 (se fig. 2): 



