678 STRÖMHOLM, OM DIETYLENDISULFIDTETIN. 



molekyler successivt sönderfalla i tetin och syra, detta sönder- 

 fallande till slut nästan fullständigt. Om det blir alldeles full- 

 ständigt är ej godt att säga, troligare är väl, att ett jäm- 

 viktstillstånd mellan de olika komponenterna inträder; att man 

 det oaktadt vid acetatlösningens afdunstning erhåller ren tetin, 

 beror då på, att tetinen är svårlösligare än acetatet och således 

 kristalliserar ut förr, hvarigenom jämviktstillståndet ändras. 

 Om man antager ett sådant, blir det förklarligt, hvarför, då 

 man genom användande af isättika ökar den ena komponentens 

 mängd i ofantlig grad, man erhåller rent acetat. Intressant i 

 detta afseende vore att försöka, om man ej genom användande 

 af stark bläsyra kunde få cyanid; något dylikt försök har 

 emellertid ej blifvit gjordt. — Carrara har vid undersökning 

 af tetinbromiders kryoskopiska förhållande i vattenlösning funnit 

 en molekylär fryspunktnedsättning nästan tre gånger så stor 

 som den beräknade, hvilket förhållande han tolkar så, att dessa. 

 salter i lösning äro dissocierade i H, Br och tetinhydrat, men 

 som naturligtvis lika väl kan tala för dissociation i H, Br och 

 tetinrest. 



En annan fråga af intresse är den fria tetinens konstitu- 

 tion. Crum Brown och Letts erhöllo den fria dimetyltetinen 

 kristalliserad af formeln (CH3)2SCHoC02 + H^O; denna förlorade 

 i vakuum öfver svafvelsyra en molekyl vatten och öfvergick i 

 föreningen (CH3)oSCH2CO.> således anhydrid. Sådana anhydrider 

 hafva äfven framstälts af Carrara. Frågan huruvida det i den 

 förra föreningen ingående vattnet var kristall- eller konstitu- 

 tionsvatten, eller allmännare uttryckt, huruvida tetiner i vatten- 

 lösning förekomma såsom hydrat eller anhydrider, torde vara 

 svår att besvara genom studiet af tetiner med öppna kedjor; 

 däremot gifver dietylendisulfidtetinens förhållande en värdefull 

 fingervisning till lösandet af denna fråga. Manspeld (Berichte 

 19), V. Meyer och Demuth (Annalen 240) hafva undersökt 



/CH.,— CH.,\ /R 



dietylendisulfidalkvlsulfinhvdrat S< " ">SC (R = CH,, 



■^ • ' CH.,— CH./ ^OH 



CoH-, C7H7). De hafva funnit, att dessa hydrat vid vatten- 



