700 LARSSON, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER NIOB I. 



vid ett par tillfällen öfverhoppat densamma, och det har visat 

 sig, att jag på så sätt lättare kommit till målet. 



Enligt Blomstrand^) kan man ej på detta sätt erhålla, 

 titanfri niobsyra. Han upplyser emellertid ej huru han konsta- 

 terat titansyrans närvaro, och det förefaller som om detta ej 

 skulle hafva varit möjligt med den ofullständiga kännedom, som 

 man hade om niobens och titanens reaktioner vid den tid, då 

 Blomstrands undersökningar verkstäldes. Förmodligen har han 

 gjort detta antagande på grund af de skiljaktiga resultat, hvar- 

 till analyserna af niobfluorkalium fört, en omständighet som lätt 

 låter förklara sig på annat sätt, såsom här nedan skall påvisas. 

 Enligt min erfarenhet erhåller man utan särdeles stor svårighet 

 titanfri niobsyra, åtminstone om man arbetar med tillräckligt 

 stora mängder. Medels vätesuperoxid-) har jag öfvertygat mig^ 

 om att all titan blifvit aflägsnad. Tantalsyran kan med stor 

 lätthet framställas i fullkomligt rent tillstånd enligt här angifna 

 metod. 



Då det i litteraturen finnes uppgifter, som tala för att i. 

 vissa mineral tillsammans med tantal och niob skulle finnas ett 

 med dessa beslägtadt grundämne, hvars atomvikt skulle ligga 

 mellan dessa ämnens, har jag ansett det vara nödvändigt att 

 undersöka, hvilken betydelse bör tillmätas de skäl, som anförts 

 för detta antagande. 



En af de kemister, som ihärdigast sökt att utreda »tantal- 

 metallernas» inbördes ställning är Hermann i Moskwa. Han har 

 vid olika tidpunkter trott sig finna flera till denna grupp hörande 

 grundämnen, hvilkas existens dock genom Roses arbeten blifvit 

 vederlagd med undantag af ett, neui ligen »neptunium», ^ som till- 

 kom först sedan striden mellan Hermann och Rose upphört. 

 Ehuru Hermanns afhandling om neptunium ej tyckes hafva till- 

 vunnit sig någon uppmärksamhet, synas mig dock de skäl, som 



') »Om tantalgruppens metaller». Lunds univ. årsskrift 1865. 



^) Profvet på titan med vätesuperoxid är äfven vid närvaro af fluorsalter ytterst 



skarpt, om klorvätesyra tillsättes. 

 3) J. pr. Ch. [2], 123, 105 



