706 LARSSON, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER NIOB I. 



böra underkasta JoLYS salter en förnyad undersökning, i synner- 

 het som han ej raedelat sina analyser. 



De pä torra vägen kristalliserade niobaten angripas hvarken 

 af kalla eller kokande utspädda syror. Af koncentrerad» svafvel- 

 syra sönderdelas de först vid den temperatur, då svafvelsyran 

 afryker. Af smältande kaliumbisulfat angripas de endast med 

 stor svårighet; för att dekomponeringen skall blifva fullständig 

 måste temperaturen stegras till rödglödgning. Af en blandning 

 af fluorväte och utspädd svafvelsyra angripas de vid vatten- 

 badstemperatur, men sönderdelningen blir ej fullständig. 



Vid analyserna ha i allmänhet salterna sönderdelats med 

 kaliumbisulfat. Smältan har utkokats med vatten och den så 

 erhållna niobsyran tvättas genom dekantering tre eller flera 

 gånger, hvarefter den fullständigt uttvättats på filtrum. För att 

 hindra niobsyran att gå genom detta har till tvättvattnet satts 

 en ej alltför obetydlig mängd amoniumnitrat eller amoniumkar- 

 bonat. Om detta förfaringssätt iakttages, kan all svafvelsyran 

 med lätthet uttvättas. Den så erhållna niobsyran har glödgats 

 och smälts med en ny kvantitet kaliumbisulfat. Det visade sig 

 neraligen, att baserna i allmänhet ej läto fullständigt aflägsna 

 sig efter första smältningen. I några få fall ha tre eller fyra 

 smältningar måst företagas. Sedan niobsyran åter blifvit ut- 

 tvättad, har den glödgats för bläster och vägts. Baserna hafva 

 bestämts efter Fresenius' och Roses anvisningar. 



Bestämning af de specifika vikterna är utförd genom vägning 

 i benzol vid en temperatur af 14" — 18°. 



Efter dessa allmänna anmärkningar öfvergår jag till be- 

 skrifning af de särskilda salterna. 



I. Magnesiumniobat. 4MgO . Nb20-. 



Till en lösning af kaliumniobat sattes magnesiumklorid. Den 

 erhållna fällningen smältes med vattenfri magnesiumklorid. Vid 

 smältans utkokning med vatten erhölls ett kristalliniskt pulver, 

 som innehöll ända till 91,5 % MgO och som troligen bestod af 

 magnesiumoxid och magnesiumniobat. Vid behandling med van- 



