710 LARSSON, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER NIOB I. 



V. Koppamiobat. CuO . Nb203. 



Till en lösning af kaliumniobat sattes kopparsulfat. Det 

 utfälda kopparniobatet smältes med borsyra. Efter utkokning 

 med saltsyrehaltigt vatten återstodo nästan svarta kristallgytt- 

 ringar, som visade glänsande ytor. Massan pulveriserades fint 

 och utkokades ånyo med saltsyrehaltigt vatten. 



Sp. v. 5,60. 



Analys: 



0,4283 g gaf 0,1005 g CU2S = 0,1005 g CuO. 

 » g » 0,3298 g NboO^. 



I procent: Funnet: Beräknadt: 



CuO 23,46 22,88 



NboOj 77,00 77,12 



Kopparoxiden fäldes med svafvelväte. Fällningen glödgades 

 i vätgasströra. 



VI. Zinkniobat. ZnO . Nb^O^. 



Till en lösning af kaliumniobat sattes zinkklorid. Det ut- 

 fälda zinkniobatet smältes med borsyra. Vid smältans utkok- 

 ning med vatten erhöllos bruna kristallgyttringar, hvilka till färg 

 och glans liknade Zinkblende. 1 slipprof visade de sig hålla 

 talrika inneslutningar af borsyra och måste derför pulveriseras 

 ytterst fint för att kunna fullständigt befrias från densamma. 

 Zinkniobatet synes hafva en tydlig genomgång, efter hvilken det 

 kan spjelkas, samt en deremot vinkelrät, mindre tydlig. I slip- 

 prof paralelt med den tydliga genomgången visar detsamma pa- 

 ralel utsläckning med kanten mellan båda genomgångarna. En 

 axelbild synes. Spår af kristallskelett finnes med konturer af 

 basplan och döma. I snitt efter den andra genomgången är ut- 

 släckningen äfven parallel med kanten mellan båda genomgån- 

 garna. Zinkniobatet synes sålunda vara rombiskt. ^) 



Sp. v. 5,69. 



') De kristallografiska bestämningarna äro utförda af Amanuensen Morton. 



