718 LARSSON, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER NIOB I. 



skilda atoinvikter måste ganska mycket influera pä resultatet. 

 Sannolikare synes det vara att här fureligger uranortoborat, 

 3ÜO3 . BoOg, som fordrar 92,51 % UO3 och 7,49 »^ B.,03, eller 

 uranpyroborat, 2UO.5 . B0O3, som fordrar 89,17 % UO3 och 10,83 

 % B2O3. Om man antar, att niobsyran är bunden vid uranoxid, 

 kommer man ganska mycket närmare den sist anförda formeln, 

 hvilken derför måhända är den sannolikaste. Tyvärr har jag ej 

 haft tillräcklig mängd substans till en ny analys. 



Rediiktionsförsök med iiiobsyra. 



Jag har vid Stockholms Högskola under professor Petters- 

 sons ledning utfört reduktionsförsök med niobsyra. Då dessa 

 försök inom kort skola fortsättas, meddelar jag här endast i 

 största korthet de vunna resultaten. 



Niobsyran blandades med kol och utsattes för elektrisk ström 

 i en koldegel. Angående de detaljerade anordningarna hänvisas 

 till en nyligen publicerad af handling af Professor Pettersson: 

 Contributions to the chemistry of the elements of the rares 

 earths. ^) 



Sedan reduktionen en stund fortgått, visade sig en hvit rök 

 af oxid och genom spektroskopet iakttogs ett vackert linierikt 

 spektrum. (3perationen af bröts nu, och degeln af kyldes. Det 

 hade bildat sig en metalliknande regulus, som i sitt inre inneslöt 

 mycket små, vackra, ytrika kristaller. 



En del af substansen uppvägdes i platinaskepp och glödga- 

 des för Bunsens brännare i syrgasström. Dervid bildad kol- 

 dioxid upptogs i barytvatten och uppmättes enligt Petterssons 

 metod. 



0,1370 g gaf 0,1745 g Nb.^O.. 



» g ) 12,845 cc CO., vid O' och 760 mm. baroin. höjd, 

 motsvarande 0,0008 g C.-) 



') Bih. t. K. Vet. Ak. föih. 21, II, 1. 



^) Kolbestiimningen ar utförd af frökeu PAi,Mfivi.sr. 



