780 ADLERZ, LJUDFÖRNIMMELSER HOS MYROR. 



teringsorgan voro de ännu en månad efter operationen vid full 

 vigör, tack vare sina kamraters bistånd, hvaremot de, öfver- 

 leranade åt sig sjelfva, utan tvifvel snart skulle hafva gått 

 under. 



Då nu de förutnämnda försöken med hvarjehanda ljud upp- 

 repades, medan myrorna befunno sig inuti de pä ett mjukt 

 underlag (en flerdubbel filt) hvilande glaslådorna, visade äfven 

 några af de antennlösa myrorna genom reflexrörelser tecken till 

 att de förnummo ljuden, ehuru, af rörelserna att döma, för- 

 nimmelsen var mindre liflig än hos de med antenner utrustade. 

 Vid denna senare omständighet kan dock ej läggas mycken vigt, 

 då, såsom ofvan blifvit nämndt, äfven de med antenner försedda 

 myrorna reagerade på mycket olika sätt mot ljuden. Emellertid; 

 var inverkan alldeles påtaglig. Vid hvarje stråk.drag på violinen 

 sågos de nämnda antenn lösa springa några steg, och dessa rörelser 

 framkallades af såväl de högsta som de lägsta tonerna. Aiiten- 

 nerna äro således åtminstofie ej ensamma förmedlare af ljud- 

 för nirnmeh en. 



2. Några af de med antenner försedda myror, hvilka förut 

 visat tydlig ljudförnimmelse, infångades, och deras hufvud af- 

 klipptes. De afklippta hufvudena placerades på ett flerdubbelt 

 underlag af tjockt, fuktadt läskpapper (styft och tunnt papper, 

 om också ej spändt, bringas, såsom jag öfvertygade mig, af 

 starka ljud lätt i dallring). Några af hufvudena visade, få ögon- 

 blick sedan de blifvit skilda från kroppen, inga lifstecken. Andra 

 åter gjorde flere timmar derefter lifliga rörelser med antenner 

 och mandibier, så snart de berördes. Men äfven utan yttre på- 

 verkan voro antennerna i ständig rörelse, hvaremot mandiblei-na voro 

 hopslutna. Dä starka ljud frambragtes genom att med en fil skrapa 

 på en glasskifva, och isynnerhet vid slag med filen på glasskifvan, 

 röjde ett af hufvudena, genom att för hvarje gång vidt uppspärra 

 sina mandibier, sin förnimmelse af ljuden. I detta fall voro- 

 hufvudena på det nämnda underlaget af fuktadt läskpapper pla- 

 cerade på botten af ett tomt dricksglas af tjockt gods. Ljuden 

 frambragtes på några centimeters afstånd från glaset, dels pä- 



