ÖEVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖKHANDLINGAR 1895, N:0 10. 79!) 



planet, ander det att den andra punkten rör sig längs jz-axeln. 

 Dä kunna vi lägga .r?/-planet så, att den förra punkten rör sig 

 längs ;j-axeln. Dertor y = 0. Derför ic == O enligt (81). Men 

 detta fall uppskjutes. Om åter a'^ = O, men ?/, 4=0, så måste 

 y — O enligt (80). Den ena punkten rör sig på ?/-axeln, den 

 andra i A'2;-planet. Enligt (35) är b^ = 0. Enligt (38) är ?/j = 



+ rj. Enligt (39) är öj = + - . Formlerna (49) och (50) gälla. 



Man har a^ = 0. De slutliga rörelse-ekvationerna äro enligt 

 (76) och (77) 



d-s dU. ms , ^ , „._3 m, 



df' ds yl ^ ^ Uiyy 



der enligt (75) 



dt- or y^ r^ 



M 1 



-1 



Det karakteristiska för denna rörelse är, att 



^,<0, s>0; ^=co, . = 0. 



Men att accelerationen blir oändlig, innebär, att två massor 

 sammanstöta och således rörelsetillståndet afbrytes. För rörelsens 

 bestånd skulle således fordras, att s ej får antaga värdet noll, 

 utan ständigt måste vara positivt. Men rörelsen sträfvar att 

 minska s oupphörligt, och intet hindrar, att s minskas obe- 

 gränsadt. Efter tillräckligt lång tid måste derför s bli noll 

 för hvilka (ändliga) begynnelsevärden som helst. Då s tenderar 

 mot noll, tenderar U^ mot + co ; detta strider ej mot energi- 

 ekvationen (70), enligt hvilken 



U^—h, = T,>0 (83) 



Huru sammanstötningen åstadkommes, inses lätt, om man åter- 

 går till de ursprungliga koordinaterna ^, ij, 'C,. Insätt a,'j = O, 

 0j = O, ?/ = O i (2), så fås 



