ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1897, NIO 3. 111 



men efter nu vunnen erfarenhet återstår alltid möjligheten, att 

 kornen af nötväckan blifvit inkilade i barkspringorna. Kn under- 

 sökning af huru djupt in uti barken kornen förekomma, torde 

 vara det enda sättet att i tvifvelaktiga fall komma till åtgörande; 

 finnas de inkilade i fina springor eller t. o. m. under barken, då 

 är väl nötväckan den sannskyldige gerningsmannen. Här talas 

 ju emellertid om större barksprickor. Alldeles afgörande är 

 naturligtvis, om plantor förekomma äfven på den från vägen 

 vända sidan af träden. 



Att sädesax från sädeslassen kunna nedfalla eller afstrykas 

 på omgifvande träd, har väl litet hvar iakttagit, och detta har 

 äfven vid ett senare tillfälle användts såsom förklaringsgrund 

 öfver förekomsten af några rågplantor (3 exemplar), som af O. 

 Jaap observerats på några pilträd (Kopfweiden) vid Triglitz i 

 provinsen Brandenburg. l ) De utmed vägen växande pilarne 

 voro efter skörden behängda med afstruken råghalm, och dessa 

 pilars »hufvuden» erbjuda ofta lämpliga ställen för kornens gro- 

 ning, hvarföre förklaringen i detta fall väl är odisputabel. 



Egendomligt är, att fastän sädesplantor i träden förekomma 

 till den stora omfattning, som ofvan visats, så har utom de iakt- 

 tagelser, för h vilka här redogjorts, blott en enda observation af 

 på samma sätt förekommande sädesplantor förut blifvit om- 

 nämnd. D:r O. Nordstedt har vid Strömsberg nära Jönköping 

 iakttagit unga hafreplantor på en ask, under förhållanden, sorn 

 enligt min mening göra det så godt som säkert, att kornen blifvit 

 ditförda af nötväckan. 2 ) 



Dock har konservator Kolthoff muntligen meddelat mig, 

 att äfven han för länge sedan sett unga hafreplantor i träden 

 under ofvan beskrifna förhållanden. 3 ) 



') O. Jaap, Kopfweiden-Ueberpflanzen bei Triglitz in der Prignitz. Verh. 

 d. bot. Ver. d. Provinz Brandenburg, 37 (1895), S. 101. 



2 ) A. G. Nathorst, 1. c. sid. 262; Wittrock, 1. c. s. 9. — 



3 ) Lektor C. A. Lindman har 1896 vid Sofiero i Skåne iakttagit ett fall af 

 epifytisk hafre, som dock påtagligen ej har med nötväckan att göra. Den 

 17 september observerade han å en ekstubbe i parken, omedelbart intill en 

 åker, en mängd hafreplantor. »Mellan bark och ved hade en klyfta, 1 cm. 

 bred, uppkommit, där barken skilt sig från den murknande veden. På 0,3 



