ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1897, NIO 3. 121 



l:o ett på athmosferens öfre gränsyta med yttätheten 



5 M 



(9) — T~~li a '^ cos r ^ cos r/ * — cos ^^} ' 



2:o ett på jordskorpans öfre yta med yttätheten 



5 M 



(10) + i t a" (3 cos rJ" cos rJ — cos J"J) 



^ ' 4:7t J* ^ 



och slutligen 



3:o ett på jordskorpans inre yta med yttätheten 



5 M 



(11) — - — — a'" (3 cos rJ" cos rJ — cos J"J) . 



Då nämligen skulle visserligen den magnetiska potentialen 

 af lagren (9) — (11) upphäfva potential (4) för punkter i jord- 

 kärnans inre, men (11) sjelf innehåller en hastigt varierande 

 del, en del med en dags period, och dess tillvaro skulle endast 

 kunna bero på en variation i jordkärnans magnetiska polarisa- 

 tion af samma korta tidsperiod, men tillståndet där är nästan 

 stationärt, antaga vi. Skrifva vi särskildt upp de delar af (10) 

 och (11), som ha en dags period; de erhållas af de sista ter- 

 merna i de följande uttrycken för cosrJ och cosJ"J: 



cos rJ = sin q> sin d + cos cp cos d cos (s + X) , 

 cos J"J = cos e sin ö + sin 6 cos ö cos (s + ip) , 



hvarest xp är den magnetiska nordpolens östliga longitud från 

 Greenwich och l är observationsortens östliga longitud från 

 samma ställe; nämnda delar lyda således som följer: 



5 Ma" 

 (10') -. -r- (3 cos r J" cos cp cos (s + l) — sin 6 cos (s + 1//)) cos ö , 



4:7t 4* 



(11') — j — (3 cos rJ" cos cp cos (s + l) — sin 8 cos (s + ip)) cos d . 



Men, enligt hvad nyss förklarades, skola dessa partier af lagren 

 på jordskorpan saknas, och därför skall af lagret (10) blott ett 

 lager qvarstå med yttätheten 



