134 BÄCKLUND, THEORIEN FÖR DE ELEKTRISKA STRÖMMARNE. 



och en partikulär lösning till dem erhålles mycket lätt af n:o 

 80. Förevarande dG differerar nämligen endast på en faktor 

 från det i citerade n:o använda dG, i det nämligen det genom 

 (23) uttryckta dG är en produkt af 



, hn'M" „„ 



Mß 



och dG i n:o 80. Nu hade vi enligt n:o 51 



1m! 



M^ 

 J* 



samt enligt eqv. (23) i n:o 53 log M" = 41,07. Vidare var 

 log M= 40,46, log/T=25,931 samt log ^/ = 13,169, log a" = 8,804 

 (allt i CGf/S-enheter). Därför: 



det ifrågav. dG (23) = — 226 x dG i n:o 80. 

 Af eqvv. (21) följa då genast dessa värden för p', q': 



= 0",40 cos ip — 0",03 sin ip sin (2 Q — 80° 21') 

 + 0, 02 cos ip cos (2 Q — 80-21 ) , 



1 = 0",40 sin \p + 0",03 cos ip sin (2 Q — 80° 21') 



+ 0, 02 sin y cos (2 0- 80-21 ) . 



84. Återstår att bestämma den allmänna lösningen till 

 eqvv. (27). I dessa eqvationer kan Cv räknas för konstant, ty 

 Cr är det och vi ha fått skrifva v för r, emedan a och ß, som 

 multiplicera Cr, äro mycket små. Men då införa vi £ och rj 

 genom eqvationerna: 



(28) 



Ap" 



Cv 



n 



och kunna därefter skrifva de ifrågastående eqvv. (27) sålunda: 



vr t + ß = 



dt + 



C — 



B 



B 





dr\ 



C — 



A 



dt 



t>S 



0. 



