ÖPVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1897, NIO 3. 135 



Som förut sätta vi B — A. Skrifva vi vidare, för att förkorta, 



(7 a 



v — f.i, så fä vi de ifrågavarande eqvationerna under den 



-A. 



enklare formen : 



dt r - 



Men innan vi kunna fortsätta, måste vi bestämma a och ß. — 

 Emedan dessa qvantiteter alltid blifva mycket små och detsamma 

 är förhållandet med £ och iq, skrifva vi på försök: 



a = V'% + l"iq + a' , 



ß = («'£ + <""i? + ß' -, 

 i hopp om att /T, l'\ f.i', f.i", a', ß' skulle kunna mera enkelt, 

 kanske till en del genom observationer, bestämmas. — Nu kan 

 man, enligt hvad i början af denna n:o nämndes, tillägga a och 

 ß följande betydelse: ß är ,# -komponent och — a är ^/-kompo- 

 nent af den lineära hastighet, hvarmed ^-axelns nordliga skär- 

 ningspunkt med jordytan förflyttar sig på denna. Då är na- 

 turligtvis jordens radie utåt ^-axeln tagen till längdenhet. § 

 och t] äro att betrakta såsom koordinator för polen, så länge ej 



p' q' . n 



hänsyn tages till tilläggstermerna — , — i eqvv. (28). *) Men 



då jorden förhåller sig lika till alla radier i ^-planet (antaget 

 att A — B), så skola l', X", f.i, /.t" ej förändras vid en god- 

 tycklig vridning af x-, ^/-axlarne tillsammans, d. v. s. vridning 

 af vinkeln xOy som ett helt. Äter vid en vridning af detta 

 liniepar x, y specielt 90° i riktning från positivt x till positivt 

 y ändras värdena för '§, tj, a, ß, a', ß' till resp. värdena för 

 iq, — '§, ß, — a, ß' ', — a' och i följe häraf måste identiskt 



') Polens koordinator äro egentligen — , — , men, emedan p och q äro mycket 



små samt A, B, C mycket litet differera från hvarandra, så äro nämnda 



qvoter nära på lika med — , — och d. v. s. £, w. 

 Cv O 



