ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1807, NIO 3. 139 



Om jag dessutom antar 



"TT' = - °' 04 ' 

 f-i + A 



så blir v = — -2° 16', och för att något så när satisfiera de of van 

 nämnda figurerna skulle 1890, vara nollpunkt för t och 



a = 0",19 . 



Men afvikelserna mellan de erhållna formlerna och verklig- 

 heten äro dock allt för stora för att vid hypothesen: Å" konstant, 

 skall kunna vidhållas. Utan att vilja eller kunna försöka någon 

 annan hypotes, skall jag blott till slut anmärka, att, enligt 

 den föregående uppfattningen, bör den astronomiska polens rö- 

 relse lida inverkan af alla extra ordinära ther miska (och magne- 

 tiska) störningar af den magnetiska polen, emedan af denna 

 bestämmes medelpunkten för kretsrörelsen (33) hos den förra 

 polen och störningen af denna medelpunkt står i ett direkt för- 

 hållande till den hastighet, h varmed G i n:o 83 ändras, enligt 

 n:o 70. 



Den här betraktade förflyttningen af polen utåt jordytan är 

 förenad med en daglig rörelse i rymden af figuraxeln (r) och 

 äfven med en likadan rörelse af jordens momentana vridnings- 

 axel, men maximivärdet för vinkeln mellan de två mest af- 

 vikande lägen af denna senare blefve (efter t = 0, det vore efter 

 år 1890, 0) högst 



2 ^-p 4 °"' 6 = 0",004, 



hvilket är en så liten vinkel, att därför den astronomiska polens 

 läge i rymden kan anses blifva orubbadt af sådana förändringar 

 i jorden som de of van antagna. 



Öfoe.rs. af K. Vet.-Akad. Förh. 1897. Arg. 54. N:o 3. 



