306 WIDMARK, OM GRÄNSEN FÖR DET SYNLIGA SPEKTRUM. 



Sedan dessa satser blifvit faststälda, torde det ej vara utan 

 intresse att kasta en granskande återblick på de forskares under- 

 sökningar, livilka ledt till ett annat resultat. 



Vi finna då först att Donder's vid sina försök om ögats 

 absorption icke använde menniskoögon utan svin-, får- och nöt- 

 ögon. Det spektrum, han nyttjade, var framstäldt medelst ett 

 flintglas och ett kronglasprisma samt sträckte sig endast till P- 

 linien. Men gränsen för linsens absorption ligger hos svinet, 

 fåret och kalfven först vid iü-linien, ] ) och icke såsom hos men- 

 niskan vid L- till üf-linien. Under förutsättning att de nötögon 

 han använde voro från unga djur, får således de negativa re- 

 sultat han erhöll en otvungen förklaring, dels däri att hans för- 

 söksanordning var bristfällig, dels däri att han utan vidare 

 tillämpade å menniskoögat de slutsatser, hvartill han kommit 

 genom undersökning å djur. 



Helmholtz såg vid sin första och särdeles noggranna för- 

 söksanordning endast till L — ili-linien. Men vid sin andra för- 

 söksanordning hade han tydligen ett orent spektrum. Han säger 

 själf, att han därvid uppfattade ljuset icke som ett begränsadt fält, 

 utan i form af den bekanta strålfigur, hvilken spridningskretsen 

 från en aflägsen ljuspunkt antager. Då det ljus, han iakttog, 

 icke hade någon bestämd form, är det ganska antagligt att han 

 förväxlade det diffusa ljuset från prismat med de ultravioletta 

 strålarna. 



Seculic's iakttagelse af ljus ända till w-linien kan möjligen 

 bero dels därpå att han använde en stark ljuskälla, dels på den 

 individuella olikheten i linsens absorption hos olika personer. I 

 det föregående har jag omnämt att gränsen för spektrum växlade 

 icke blott för olika personer, utan äfven med ljuskällans styrka. 

 Jag vill i detta sammanhang nämna, att vid en undersökning, 

 hvilken jag företog å sex personer med i lampans ljusbåge in- 

 fördt bly i stället för järn, en af de undersökta uppgaf sig se 

 tvänne linier vid l 365,5 — 363,3, där just denna förstnämda 

 metalls spektrum eger mycket starka linier. En annan person, 

 *) Jämf. de Chaedonnet, 1. c. 



