ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1897, NIO J). 479 



vissa afseenden erinrande om dem, som den ifrågavarande for- 

 men af Ceramium circinnatum bildar. Om en också obetydlig 

 sänkning af vattennivån här inträdde — och en sådan är ju i 

 dessa trakter vanlig, beroende af vindriktning och isgång — så 

 skulle dessa mattor blifvit torrlagda; jfr Kjellm. Algae aret. 

 Sea s. 186. Om denna art från Färöarne anför Lyngbye, att 

 den förekommer »ad rupes abruptas in summo refluxus limite, 

 interdum ad latera rupium glomerulos durissimos formantes»; 

 Lyngb. Hydr. dan. s. 129. Möjligen och antagligen är det en 

 liknande form, som jag träffat vid Gjsesvasr på Norges Fin- 

 marks-kust och beskrifvit såsom Rh. Rothii f. globosa. Den 

 växte »in the upper part of the litoralzone» och var sålunda 

 under ebb torrlagd. Med stor sannolikhet har man att sätta 

 denna växts ytterst täta förgrening i samband dermed, att den 

 lefde så högt upp, om också måhända till dess form i någon 

 mån bidrog, att den förekom på platser, »exposed to a heavy 

 surge»; Kjellm. Algae aret. Sea s. 185 — 186. Ett godt stöd för 

 mitt ofvan uttalade antagande lemnar också Callitlmmnion ar- 

 buscula (Dillw.) Lyngb., sålunda en med Ceramierna beslägtad 

 växt. Om den anger Ekman i sin af handling: Bidrag till känne- 

 domen af Skandinaviens hafsalger (s. 9), att den, som förekom- 

 mer öfverallt på strandklipporna emellan tidvattensgränserna 

 omkring Christianssund vid Norges vestkust, här uppträder under 

 tvenne former, af hvilka den ena genom förgreningsarten och 

 grenrikedomen »får utseendet af en liten skaftad kon eller half- 

 klot och för känseln förefaller ungefär som en mjuk svamp. 

 Denna form är den vanligaste och förekommer på sluttande 

 strandklippor, der den vid vattnets undansjunkande lemnas på 

 det torra». Många exemplar af denna art, på hvilka denna 

 beskrifning träffar in och som antagligen vuxit på samma sätt, 

 finnas bland de mycket rika algsamlingar, nuvarande Doktor E. 

 Kleen gjorde i norska Nordland. 



H. H. Gran, hvilken på ett synnerligen förtjenstfullt sätt 

 bidragit till utredning af den Norska hafsalgflorans allmänna 

 karakter, har senast i en detta år utkommen framställning af 



