ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1897, N:0 9. 481 



undersökningar, att af åtskilliga alger likartade former upp- 

 komma, då de utsättas för stark belysning. 



Af hans framställning framgår, att i allmänhet en rikligare 

 förgrening inträder vid ökad belysning, att alger genom tätare 

 växt i första hand tillpassa sig till en större ljusmängd, att hos 

 t. ex. en Antithamnion vid för stark inverkan af ljus axillära 

 skott massvis bildas och att hos samma växt, om den utsattes 

 för stark ensidig belysning, på den från ljuset vända sidan rötter 

 bildas, hvilka draga ned växten till bottnen ur det intensiva 

 ljuset; jfr Berth. Morph, u. Physiol. d. Meeresalg., S. 664, 

 667, 668, 683 m. fl. 



Om jag sålunda icke kan uppfatta den ifrågavarande växten 

 såsom en fixerad form eller art, så utesluter dock icke detta, att 

 former af samma byggnad och samma ursprungliga utveckling 

 under tidernas lopp kunnat fixera sig och nu framträda såsom 

 sjelfständiga arter. Någon sådan finnes, så vidt jag känner, icke 

 inom den Skandinaviska algfloran, men från andra florområden 

 äro dylika bekanta. Ty såsom sådana måste man väl betrakta 

 åtminstone de båda arterna af slägtet Hypnea, H. jiannosa och 

 H. horrida, hvilka man endast känner i form af »täta nedtryckta 

 och utbredda tufvor» (mattor), uppkomna genom en utomordentlig 

 stark och tät förgrening, hvarvid de nedre grenarne ofta samman- 

 växa till ett slags nätverk och endast de yttre, ofta bågformigt 

 böjda, förblifva fria, sålunda en konstruktion, som i väsentliga 

 afseenden liknar den hos den Gotländska formen af Ceramium 

 circinnatum; jfr J. G. Ag., Florid. Morph, s. 9. Den citerade 

 författaren anför utom dessa algformer, hvilka »synas utgöra 

 egna arter» äfven en del andra af samma byggnadstyp, men som 

 enligt hans uppfattning böra anses »vara vanliga arter, som an- 

 tagit en egen form», sålunda växtformer af ungefär samma värde 

 och betydelse, som jag ansett böra tilldelas den Gotländska for- 

 men af Ceramium circinnatum. 



Utgår man från det, som mig synes, berättigade antagandet, 

 att sådana växter som de anförda Hypnea-åvtema, uppkommit 

 genom fixering af tillfälliga former med lika byggnadstyp, så 



