ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1897, NIO 9. 483 



egnäd att motstå vågornas såväl sönder- som lösslitande kraft. 

 Så vidt jag kan finna, erbjuda dylika växter en fullt tillräcklig 

 angreppsyta och då de delar, af hvilka tufvan består, icke kunna 

 följa vågen och liksom fixeras i denna, utan den täta tufvan i 

 sin helhet bildar motstånd, måste den både lättare splittras och 

 lösryckas af häftigt vågsvall än en af fria, fina, böjliga, efter- 

 gifvande och vågen medföljande delar bestående algkropp. Det 

 vill sålunda synas mig, som skulle en typisk, i gles tofs växande 

 Ceramium circinnatum eller Hypnea-&xt vara bättre lämpad att 

 motstå vågornas angrepp än den tufvade formen af den först- 

 nämnda arten eller de förut anförda tufviga Hypnea-a.Yterna. 

 Jag kan följaktligen icke i dessa tufalger se växtformer, lämpade 

 att »trotsa ett våldsamt haf», utan måste antaga, att, om öfver- 

 hufvud taget de ega någon biologisk innebörd, denna måste vara 

 en annan, eller med andra ord, om ur en tillfällig form sådan 

 som litoralformen af Ceramium circinnatum från Gotland skulle 

 under tidernas lopp framgå en fixerad art af samma karakter 

 som Hypnea pannosa eller H. horrida och ett visst biologiskt 

 ändamål med en sådan afsåges, detta icke vore förmågan att växa 

 på för häftigt vågsvall utsatta ställen utan någonting annat. 



Jag har ofvan anfört, att den här i fråga varande litorala 

 formen af Ceramium circinnatum bildar i hög grad spongiösa 

 tufvor, att i dess talrika större och mindre båligheter en större 

 mängd vatten samlar sig och håller sig länge qvar, så att det 

 endast genom stark och långvarig pressning kan aflägsnas och 

 att derför den ur vattnet upptagna växten länge förblir vatten- 

 dränkt, om den lemnas åt sig sjelf. Att detsamma är fallet 

 med de öfriga med den jemförda litorala formerna af andra 

 arter synes mig icke kunna bestridas. Det vill också förefalla mig 

 som om de tufviga arterna Hypnea pannosa och H. horrida 

 genom sin byggnad skulle förmå upplagra i sin spongiösa kropp 

 större vattenmängder och bibehålla dessa under längre tid, om 

 de torrläggas. Jag antar derför att dessa arter lefva på botten- 

 områden, som under vissa tider blifva blottade. Om man så- 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. F.örli. 1897. Arg. 54. N.o 9. 2 



