484 KJELLMAN, OM EN CERAMIUM-FORM FRÅN GOTLAND. 



lunda vill antaga, att den byggnad, dessa växter ega, verkligen 

 är fixerad och söker efter den biologiska betydelsen härtill, skulle 

 väl denna vara att finna deri, att en sådan konstruktionsform 

 är väl egnad att göra växten till en sträng litoralform i trakter, 

 der betydliga förändringar i vattennivån regelbundet inträda och 

 detta, emedan den sätter växten i stånd att qvarhålla under torr- 

 läggningstiden så stor mängd vatten, att den icke torkar eller 

 t. o. in. att den utan starkare hämning kan fortsätta sitt lifsarbete. 



Äfven inom vårt fiorområde torde det finnas en del fixerade 

 arter af en liknande, för litoralt lif lämpad byggnadsform. Så- 

 som en sådan torde man kunna betrakta Ceramium acantho- 

 notum Carm. Denna är enligt föreliggande uppgifter vid Norges 

 kust en sträng litoralform, hvilken ofta förekommer tillsamman 

 med Callithamnion Arbuscula (Dillw.) Lyngb.; jfr Kleen, 

 Nordl. Alg. s. 21; Hanst., Algereg. s. 348; Boye, Algeveg. s. 

 22. När denna växt är väl utvecklad, bildar den mycket täta 

 bollformiga massor, h vilka förmå bibehålla en större mängd 

 vatten i sitt inre, då de under ebbtid blottas. I iikhet med 

 litoralformen af Ceramium circinnatum utvecklas från axlarnes 

 nedre del rotlika häftorgan, hvilka väl bidraga att gifva åt 

 nedre delen af bollarne en spongiös byggnad. 



Bland sådana arter anser jag att man också kan räkna arter 

 af slägtet Acrosiphonia. Särskildt skulle jag i detta hänseende vilja 

 rikta uppmärksamheten på Acrosiphonia hamidosa Kjellm. Denna 

 växer enligt mina iakttagelser epifytisk på Gigartina mamillosa 

 (Good. & Woodw.) J. G. Ag. inom öfre delen af litoralregionen 

 vid Norges nordkust och ligger sålunda blottad under hela ebb- 

 tiden. Den bildar tufvor, hvilka såsom fullt utvuxna äro boll- 

 formiga, bestående af högt upp förbundna qvastlika knippor. 

 Dessa äro hård t sammanfiltade, hvilket åstadkommes genom ut- 

 vecklingen af talrika krokgrenar och krokskott samt talrika rotlika 

 axlar, som utgående från skottsystemets öfre del dels under sitt 

 förlopp nedåt omslingra flere eller färre axlar dels med sina till 

 grip- och häftorgan ombildade spetsar fästa sig vid andra axlar än 

 dem, från hvilka de utgå och sålunda fastbinda den ena axeln vid 



