488 KJELLMAN, OM EN CERAMIUM-FORM FRÅN GOTLAND. 



men tunnare i samma mån växten förekommer på större djup; 

 Ahln. Enterom. s. 17. Porphyra laciniata (Lightf.) Ag. i 

 vidsträckt omfattning är, såsom väl bekant, också utmärkt 

 genom en ytterst kraftig svällväfnad. Den är strängt litoral och 

 uppträder stundom inom öfversta delen af litorala regionen i 

 vida, täta bestånd, som vid inträdande lågvatten torrläggas, utan 

 att derför växten dödas; jfr Kjellm., Algenreg. s. 11; Gran, 

 Kristianiafj. algefl. s. 9; Hanst., Algereg. s. 346; Gran, Algev. 

 Tönsbergsfj. s. 18; Boye, Algeveg. s. 20. Bangia fuscopur- 

 purea (Dillw.) Lyngb. synes mig också lemna ett hithörande 

 exempel. Afven den har starkt svällande cellväggar och kan 

 i dem uppsamla och länge fasthålla en stor mängd vatten. 

 Härtill kominer, att den växer i mycket täta mattor, hvilka 

 vid torrläggning ytterligare förtätas derigenom att skotten ull- 

 likt hoprulla sig, hvarigenom mattan sammanfiltas. Växten är 

 en typisk litoralalg. Flere gånger har jag sommartiden anträffat 

 den i Bohuslän ofvan vattenytan och äfven på ställen med sä 

 skyddadt läge, att den icke träffades af vågsvall. Wille har 

 om den eller en närstående form uttalat, att »få Alger kunne 

 vokse så höjt över den almindelige Vandstand»; jfr Hanst., 

 Algereg. s. 355 och Gran, Kristianiafj. Algefl. s. 9 — 10. Lik- 

 artade exempel lemna Nemaleon multißdün (Web. & Mohr) J. 

 G. Ag., Gigartina mamillosa (Good. & Woodw.) J. G. Ag., 

 Rivtdaria-SiYter in. fl. Den ojemforligt vigtigaste beståndsdelen 

 i den nordiska litoralfloran utgöres emellertid af Fucaceer och 

 man kan väl utan tvekan instämma i den af Gran uttalade 

 äsigten, att »de fleste af vore Fucaceer synes at vsere sserlig 

 tilpassede til de ugunstige livsvilkaar», som råda inom litoral- 

 regionen öfverhufvud, men isynnerhet »paa Steder, som ved sin 

 beliggenhed er beskyttede mod bölgeslag», och detta väl i första 

 hand derigenom, att deras »inre dele er meget vandholdige», d. v. s. 

 bestå af svällväfnader; jfr Gran, Kristianiafj. Algefl. s. 7 — 8. 

 Detta är ju fallet med arterna af slägtena Pelvetia, Ascophyllum 

 och Fucus, växter som utgöra hafvad massan af strandvegeta- 

 tionen såväl vid Sveriges som i synnerhet Norges kuster, under det 



