ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1897, N:0 9. 497 



horisonten. Ett skarpt begränsadt föremål i den aflägsna skogs- 

 horisonten utvaldes, hvilken punkts spegelbild iakttogs i instru- 

 mentet, då detsamma stöddes emot ett bord, som var placeradt 

 på marken nära intill väggen. Spegelbildens höjd uppmättes 

 med instrumentet både då observatorn var vänd emot spegeln, 

 och då han var vänd ifrån densamma. Summan af de på dessa 

 sätt aflästa höjderna, vederbörligen korrigerade för indexfelet, 

 skulle naturligtvis utgöra 180°. I bägge fallen instäldes punkten 

 i beröring med blåsans både öfver- och underkant och medel- 

 talet af båda togs. Resultaten blefvo (beteckningen O betyder 

 nivåns blåsa; beteckningarne O och Q torde då förstås af sig 

 sjelfva): 



Första läget. O 74° 55' 0"| 



O 72 53 40 ' 



O 74 54 30 



O 72 54 30 f 



O 74 51 | 



O 72 53 50 I 73 52 25 



Medeltal : 73° 53' 45" ± 49" 



Andra läget. O 104° 56' 50"| 



O 106 48 10 j iU0 W oU 



O 104 53 40 I 



O 106 53 i 105 53 2 ° 



O 104 55 30 



O 106 57 > 105 56 15 



Medeltal: 105° 54' 2" ± 46" 

 Summa: 179° 47' 47" ±55". Indexkorrektionen i + 1= +6' 7" ±27". 



2. 1897 Mars 25.0. Ett förut väl justeradt nivellerings- 

 instrument uppstäldes med inspelande nivå på sitt statif och 

 tuben instäldes för tydligt seende på oändlig distans. Okularet 

 borttogs och hårkorset belystes snedt ofvanifrån, hvarigenom den 

 horisontela tråden genom objektivet visade sig lysande pa mörk 

 grund. Hvarhelst ögat placerades framom nivelleringsinstrumen- 

 tets objektiv, måste en punkt på ifrågavarande tråd synas i 



