ÖFVERSIGT AF K VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1897, NIO 9. 553 



Cyantriazolföreningen är lättlöslig i eter och isynnerhet i 

 benzol. Den är löslig i isätticka men svårlöslig i gasolja. För- 

 eningen är något flyktig redan vid 100° C. samt smälter vid 

 179—180° C. 



Analys: 



1). 0,2098 gr. vid 100° torkad substans gaf vid förbrän- 

 ning i öppet rör 0,0753 gr. H 2 0. 



2). 0,2208 gr. vid 100° torkad substans gaf vid förbrän- 

 ning med kopparoxid 40,2 kbcra. qväfgas vid 16, c 3 C. och 759 mm. 

 barometertryck. 





Beräknad t: 



Funnet: 

 1. 2. 



Ci. 



68,7 



— - 



H 10 



3,8 



4,0 







6,1 



— - 



N 4 



21,4 



21,1 



100,0 



{1) Fenyl-(ö) ortooxifenyl-(3) triazolkarbonsyra. 



C 10 Hj O . C 2 N 3 . C0 2 H. 



Motsvarande karbonsyra erhålles lätt på vanligt sätt genom 

 saponifiering af nitrilen i alkohollösning med stark kalilut. Sur- 

 göres efter reaktionens slut den från alkohol under vattentillsätt- 

 ning afdunstade utspädda lösningen af det så erhållna kalisaltet 

 med klorvätesyra, utfaller karbonsyran såsom ett hvitt pulver. 

 Sedan produkten frånskilts lösningen och torkats, erhålles den 

 fullt ren, om man utkokar densamma i träspritlösning med blod- 

 jutskol. Det dervid erhållna filtratet afdunstas sedan från trä- 

 sprit, emedan denna, på grund af föreningens lättlöslighet deri, 

 ej är lämplig såsom kristallisationsmedel. Afdunstningen af- 

 brytes, då träspriten i det närmaste är afdunstad, hvarefter den 

 ersattes med vanlig alkohol, hvarur föreningen kristalliserar i 

 hvita, små nålar, ordnade till bollar. Efter ett par omkristal- 

 lisationer är föreningen ren och smälter under gasutveckling vid 

 196°,5 C. 



