563 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar, 1897. N:o 9. 



Stockholm. 



Till teorien för kometernas upplösning i meteorsvärmar. 

 Af Östen Bergstrand. 



(Meddeladt den 10 November 1897 genom N. C. Dunér.) 



Schiaparelli har påvisat möjligheten af kometernas upp- 

 lösning i meteorsvärmar på grund af solens perturberande in- 

 verkan. ') Vid denna undersökning betraktar Schiaparelli en 

 komet som bestående af en sfärisk, homogen svärm af små krop- 

 par, hvilka ömsesidigt attrahera hvarandra och som alla äro 

 underkastade solens attraktion; någon repulsiv kraft antages för 

 enkelhets skull icke existera. 



Vi beteckna med £, rj, C de rätvinkliga koordinaterna för 

 en till svärmen hörande partikel A 7 i ett rörligt koordinatsystem, 

 hvars origo är svärmens tyngdpunkt C; till ^tj-plan välja vi 

 banplanet för punkten C i dess rörelse kring solen »S; vidare 

 låta vi £-axeln sammanfalla med förlängningen af radius vektor 

 SC. Rörelseekvationerna för N kunna då skrifvas under följande 

 form : 2 ) 



d^ 2k\/pdri k-% Ip a \ 2typ dr rT B A 



dt 1 r- dt r å \r I H dt ' q 



(\) ld 2f l 2k\pd'E, k^iqlp ^\ 2k\p dr 

 ~dt? r Y ~Jt~~~rS\~r~~ ! + ^~Jt 



g + U% = 

 Q 



d% k?-. r r _ 

 -t- + -X + Z7^- = 0, 

 {dt 1 r 6 q 



') Schiaparelli, Entwurf einer astronomischen Theorie der Sternschnuppen 



(deutsche Ausgabe von BoguSlawski, 1871), Cap. VI II. 

 2 ) Se t. ex. Tisserand, Traité de mécanique Celeste, t. IV, 1896, p. 270. 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. 1897. Arg. 54. N:o 9. 7 



