ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1897, N:0 10. 583 



Förutom detta band erhålles äfven a katodröret strax ofvan 

 katoden ett metallbeslag. 



Införes i urladdningsröret framfor katoden nägot föremål 

 t. ex. en glimmerskifva, en metallträd o. d., så erhålles icke 

 några partiklar pä de delar af rörets väggar, som beskuggas af 

 föremålen för strålar, som utgå från katoden. 



Vid detta försök synes alltså, om vi undantaga de partiklar, 

 som fastna pä katodröret, de öfriga utslungas normalt från 

 katodens yta. 



Införes nu emellertid i urladdningsröret en platta t. ex. af 

 glas, så blir för en del af partiklarne rörelserigtningen förändrad. 

 Vi vilja till en början antaga, att plattans plan är vinkelrätt 

 mot katodens längdaxel och befinner sig nära anoden. Om af- 

 ståndet mellan katoden och plattan är stort i förhållande till 

 afståndet mellan katoden och rörets väggar, inverkar glasplattan 

 icke på partiklarnes rörelserigtning. Man erhåller nämligen samma 

 metallbeslag som förut. 



Föres nu åter plattan mot katoden, så fälla partiklar på 

 densamma, äfven om plattan befinner sig under det förut om- 

 nämnda metallbandets plan. 



Den i urladdningsröret införda glasplattan har således förmå- 

 gan att attrahera en del af de från katoden utslungade partiklarne. 



Ju högre förtunningen i urladdningsröret är, vid desto längre 

 afstånd från katoden bildas metallbeslag å glasplattau. 



7. Det metallbeslag, som erhålles å plattan är vid olika 

 förtunning mycket olika. Är trycket t. ex. 10 mm., så erhålles 

 å plattan, som i detta fall måste ligga mycket nära katoden 

 (omkr. 1 mm.) ett skikt i form af en flat kon, hvars topp ligger 

 i katodens förlängning. Ju längre tid strömmen genomgår ur- 

 laddningsröret, och ju större strömintensiteten är, desto större 

 utbredning får metallskiktet. Framställes skiktet i förtunnad 

 luft, så består det af metalloxid och visar särdeles praktfullt de 

 Nobiliska ringarne. 



Vid lägre tryck (5 — 2 mm.) försiggår katodens sönderdelning 

 betydligt lättare. Det erhållna skiktet är nu mera flackt och, 



