ÜFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1897, N:0 10. 589 



Användes katod af annan form än den ofvanbeskrifna, så 

 erhållas i hufvudsak samma figurer men med mer eller mindre 

 oregelbundenheter betingade af katodens form. 



Det bör kanske här påpekas, att utseendet är detsamma på 

 metallskikt, som bildas af katoder af jern i förtunnad vätgas, 

 hvarest de utslungade partiklarne utgöras af metalliskt jern. 



10. Af dessa försök framgick vidare, att det negativa gliinm- 

 ljuset icke har något inflytande på partiklarnes rörelserigtning. 

 Enligt Mooser skulle metallbeslag endast uppkomma på urladd- 

 ningsrörets väggar och på föremål, som befinna sig i detsamma, 

 i de punkter, hvarest negativt glimmljus finnes. 



Det är lätt att visa, att så ej är förhållandet. Om man 

 t. ex. höjer eller sänker urladdningsröret i förhållande till elektro- 

 magnetens poler, kan man ändra glimmljusets utbredning i röret. 

 Det negativa glimmljuset inställer sig nämligen, som bekant, i 

 de magnetiska kraftliniernas rigtning. Vare sig man nu låter 

 urladdningsröret intaga ett sådant läge, att det negativa glimm- 

 ljuset berör en under katoden befintlig platta eller ej, så erhålles 

 fullkomligt lika metallskikt pä densamma. 



IV. 



11. Det synes mig, som om partiklarnes rörelse och de 

 banor, utefter hvilka de föras, lättast kunna förklaras genom 

 antagandet, att de följa de elektrostatiska kraftlinierna frän 

 katoden till rörets väggar. 



Som bekant blifva nämligen urladdningsrörets väggar laddade 

 med statisk elektricitet. G. WlEDEMANN 1 ) har visat, att denna 

 elektrostatiska laddning ingalunda fördelar sig godtyckligt på väg- 

 garne. Vid tillräcklig förtunning blifva dessa sålunda äfven 

 närmast katoden laddade med positiv elektricitet. Är förtunnin- 

 gen så långt drifven, att katodsträlar uppträda, så erhålla glas- 

 väggarne en mycket stark laddning af pos. elektricitet. 



a ) G. WlEDEMANN, Pogg. Ann. 158, p. 69, 1876. 



