ÖFVERSIGT AF K. VETBNSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1897, N:0 10. 591 



Enligt Jauman x ) följa katodstrålarne de elektrostatiska 

 kraftlinierna i urladdningsröret. Dessa gå således frän den 

 fluorescerande delen af glaset till katoden. Metallpartiklame 

 böra alltså följa katodstrålarne tiil glasväggarne. Detta öfver- 

 ensstäinmer med det förhållandet, att metallskikt alltid först 

 bildas rundt omkring de ställen, hvarest stark fluorescens före- 

 kommer. 



Man kan nu fråga, hvarför icke äfven de ställen a glas- 

 väggarne blifva belagda med skikt, hvarest intensivare fluorescens 

 förekommer. Detta kan icke bero derpå, att glasytan fluorescerar, 

 ty förhållandet är detsamma på en icke fluorescerande yta t. ex. 

 en glimmerplatta. Deremot visa de försök, som jag anstalt med 

 glasplattor öfverdragna med silfverskikt, att i de punkter, hvarest 

 katodstrålarne äro mera koncentrerade, icke några tunna metall- 

 skikt kunna existera. Huruvida detta beror derpå, att partik larne 

 förgasas till följd af den stora värmeutveckling, som ästadkommes 

 af katodstrålarne, eller möjligen derpå att de blifva laddade med 

 pos. elektricitet och repelleras från glasytan, kan emellertid icke 

 utan nya försök afgöras. 



12. Äfven ett annat stöd för den äsigten, att partiklame 

 följa de elektrostatiska kraftlinierna, synes mig ligga uti den förut 

 omnämnda upptäckten af Kundt, att metallskikten under vissa 

 omständigheter kunna blifva dubbelbrytande. 



De metallskikt, som jag erhållit på plattor under katoden, 

 har jag undersökt i polariseradt parallelt ljus. Det visade sig 

 nu emellertid vid dessa undersökningar, att skikten ej alltid blefvo 

 dubbelbrytande. För att erhålla dubbelbrytande skikt var det 

 nödvändigt, att förtunningen af gasen i urladdningsröret var 

 ganska långt drifven (omkr. 1 mm.), samt att glasplattan be- 

 fann sig ganska nära elektroden i förhällande till rörväggarne. 

 Det elektrostatiska fältet måste alltså hafva en ansenlig styrka, 

 för att dubbelbrytning skall inträffa. Om urladdningsrörets 

 väggar äro öfverdragna af metallskikt och förtunningen drifven 



] ) Jauman, Wied. Ann. 59, p. 252, 1896. 



