ÖFVERSIGT AF K. VETBNSK-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1897, N:0 10. 599 



Man kan tydligtvis på detta sätt bestämma hvilken afstrå- 

 larne, som absorberas mest. Jag har sålunda funnit att i skikt 

 af platina, jern och koppar samt i skikt af deras oxider det ljus, 

 som svänger i radiens rigtning, har större amplitud än det, som 

 svänger i tangentens. 



För att äfven experimentelt öfvertyga mig om, att de båda 

 strålarne absorberas olika, har jag på professor K. Angström's för- 

 slag, undersökt några metallskikt med ett Savart's polariskop 

 Härvid gick jag tillväga på följande sätt. 



På metallskiktet lades en bit svart papper, på hvilket en 

 smal spalt var utskuren. Papperet lades nu på metallskiktet, 

 så att spalten sammanföll med en radie. Om nu naturligt ljus 

 får infalla mot skiktet, så skall tydligen, om absorptionen är 

 olika för de båda strålarne, det genomgångna ljuset förhålla sig 

 såsom delvis polariseradt ljus. Betraktas nu spalten genom po- 

 lariskopet, när skiktet hölls framför en Auerlampa, så syntes i 

 synfältet interferenslinier. Det visade sig nu, att det genom 

 plattan gångna ljuset var polariseradt symetriskt i förhållande 

 till skiktets medelpunkt. Interferenslinierna försvunno nämligen 

 alltid, när polariskopets svängningsplan bildade samma vinkel 

 med spalten oberoende af utefter hvilken radie densamma låg. 



3. För bestämmandet af fasskillnaden har jag låtit polari- 

 seradt ljus falla mot en silfverspegel och med ett Nicol's prisma 

 undersökt metallskiktet i det frän spegeln reflekterade ljuset. 

 Om det mot spegeln infallande ljusets polarisationsplan gör med 

 infallsplanet en vinkel pä t. ex. 45°, så består som bekant det från 

 spegeln reflekterade ljuset af två strålar, af h vilka den ena är 

 polariserad i infallsplanet och den andra vinkelrätt deremot. 

 Vid reflektionen hafva dessa -strålar erhållit en fasskillnad, hvars 

 storlek är beroende af infallsvinkeln. 



Genomgå nu dessa strålar metallskiktet, så erhålla de en ny 

 fasdifferens, som under vissa förhållanden kan vara lika stor och 

 motsatt den förut erhållna. Betraktas nu plattan genom en ana- 

 lysator, så kan man genom dess utseende bestämma fasdifteren- 

 sen i vissa punkter. 



