70 I. IIAGKX. '11914 



lukkende lil del allanliske omrade, idet kun et par findesleder 

 ligger i de indre kyslegner, og lil de nedre højdelag; der er 

 iallald pa signaturene ikke angit nogen større liøjde over havet 

 end 200 m. 



På nogen la steder er den fundel med rrngl, som dog enten 

 er ganske ung eller overmoden. Desuten er der fundet sterile 

 hunplanter i)å andre steder. Blomstrende i)lanter er samlet i 

 Stavanger og i Søndre Bergenhus amt '-^' t — " 8 ; desuten er i 

 Ryiyike -" r i to forskjellige år fundet avblomstrete planter. 



Voksesteder. 



LM. Odder nes, Banehejen; \'anse, Huseby; Hitterø; 

 Nes, Bjørnøen, Flikke, Simonskirken: Kaalaas. 



.S7. Håland, Malle: Bryhn; Stavanger: Moe; Rennesø: 

 Bryhn; Skudenes, Kuviken; Bokn, Boknfjeldet <S0 m.: H.; 

 Fossan, Frafjord: Brvhn; Bergsfjeldet $ , Lysebrekken; Hjelme- 

 land, Førde "$; Jelse; Vikedal?; Sand, Lifjeldet 200 m.: 

 Kaalaas. 



SB. Sveen; Etne; Fjell)erg, Halsnøen fr.: Wulfsberg; 

 Finnås: Stord; P^itjar; Tysnes $; Kvinnherred; Varaldsø; 

 Ullensvang, Utne: Kaalaas; Fuse; Os; Fane; Arstad; Ask- 

 øen; Bergen; Hamre; Alversund. 



XB. Aurland, på dalens sydside ret mot prestegården; 

 Kirkebø, ^'adejm: Kaalaas; Gulen, Fonnøen : A. Blytt & Wulfs- 

 berg; Ask vold, xVlden : Kaalaas; Kinn, mangesteds ved Florø: 

 Kiær, Kaalaas; Bremanger, Gulbrystet: Jørgensen; Frøjen ; 

 Daviken, Marøen : Kaalaas; Rugsund?: Wulfsberg. 



R. Vannelven, ved Gusdalsvatnet; Sande, Knøttehornet; 

 Søkkelven, ved Andestadvalnet; Borgund, Vallerøen; Grytten, 

 ^'eblungsnes: Kaalaas; Haram, Gamlemshaugen if. Kaalaas; 

 Skodje, Blåkallen på Miøen: A. Blytt. 



Former, som kan henføres til oar. deiisus, forekommer hist 

 og her indenfor det ovennævnte område. 



Le lissu basilaire des feuilles du C. fragilis offre un aspect 

 ties-caractéristique qui fournit un moyen excellent pour distinguer 

 celte espéce des voisines, p. ex. du C. piriformis avec le(juel elle 

 esl j)arfois confondue, comme le mentionne M. Dixon, et comme 

 je lai observé sur cerlains exemplaires norvégiens. Tandis que 

 les parois longitudinales sont minces, les parois cellulaires Irans- 

 versales sont assez épaissies et munies dune grande jiore, structure 

 tout å fait analogue å celle (|ui existe å la base des feuilles du 

 (iriiniuid inoiitdud el des especes les ])lus proches. 



