Xo. r XORGKS DICRANACEÆ 



Campylopus atrovirens De Nol. 



Dicvduum fic.viiosuin luir. pilifcriun. som ifølge synoiiymien 

 er denne arl, angir Myiin i Skandia ISoo al ha fundet på Tings- 

 nessel i \'evring. Uaglet hans samHnger fra Vesllandet under 

 forsendelsen lil ^Sverige gik lapt ved skiheis forlis, og konlrol- 

 eksenii)lar således ikke lindes, må denne angivelse hetragtes som 

 fuldl -sikker, da Campijlopus (itroinreiis senere er samlet på detle 

 sled av Kiær. Imidlertid hlev denne Myrins angivelse ikke på- 

 aglel, og det var først elter at Kiær i 1S66 hadde fundel den i 

 Vesltjorddalen, at dens horgerret i vor flora hlev anerkjendl. 



C. (itronirens er likesom de nærmest foregående en atlantisk 

 art, forsåvidt som tyngden av dens nthredelse ligger på Vest- 

 landet, særlig i Bergensamterne, hvor den er overmåte almindelig, 

 men den skiller sig væsentlig fra sine Heste slegtninger deri, al 

 den ved siden derav forekommer også langt utenfor /fer-regionen, 

 håde længere østover og nordover og i hetydeligere højder over 

 havet. Østover lindes den her og der på Sørlandet og går like- 

 som mange andre ^'estlandsarter håde et stykke op i Sæters- 

 dalen og op i Vestfjorddalen, men desuten forekommer den 

 også pa Modum og langt oi)pe i Hallingdal, ja selv fra Gausdal 

 har man et findesled. Nordover optræ^r den på spredde steder 

 indlil Leka i Nordre Trondhjems amt, hvor dens hittil kjendte 

 nordgrænse ligger, (G5" 6' n. h.,) men den træfTes også her inde 

 i landet, idet den er fundet i Snåsen. Den går både på kysten 

 og i indlandet langt op i det subalpine belte, i Sætersdaleii til 

 950—1000 m., pa Vestlandet til 800 m., i Søndmøre til 500 m.; 

 ])åde i Hallingdal og næ^- sin nordgrænse, i Snåsen, når den 

 o50 — 400 m. o. h. Den lindes fornemmelig på fugtige, periodisk 

 eller til stadighet overrislete, skyggefnlde berg av kalkfri slen- 

 arler, men også pa fugtig, nøken eller græ^sbevokset jord, helst 

 pa torvbund, sjeldnere i myrer. 



Frugten er en overordentlig stor sjeldenhet; den blev først 

 fundel i 7(>arene i Pyrenæerne, som det synes, i nogen mængde, 

 men er senere kim angit fra en lokalitet i Skotland. Den fore- 

 kommer også i Norge, idet der av Jørgensen er fundet et frugt- 

 individ i Fuse i Midthordland. Hanplanter har jeg kun bemerket 

 i detle eksemplar; derimot forekommer hunplanter lleresteds, 



