138 I. HAGEN. [1914 



avouer que les limites entre ces deux groupes sont loin d étre 

 bien tranchées. 



Subg. Crassidicranum Limpr. emend. 

 Capsula cylindrica; sacculus sporifer stipitatus, basi interstitio 

 aniplo ab exothecio separatus; properistomium vix supra ori- 

 ficium prominens — distinctissimum. 



Dicraniim Scottianum Turn. 



Blev indført blandt Norges moser i 1897 (i Fredrikstad- 

 traktens flora) efter Ryans eksemplar fra Onsø. Det ældste kjendte 

 norske eksemplar skriver sig fra 1871, da Kiær fandt den i Førde. 

 Sommerfelts angivelse om dens forekomst i Saltdalen (1826) er 

 resultat av en urigtig bestemmelse. 



Som det fremgår av den nedenstående fortegnelse over de 

 norske findesteder, er D. Scottianum en sjelden art her i landet 

 og kun fundet i de ytre kystegner, nemlig i Smålenene og på 

 Vestlandet mellem Lindesnes og Søndfjord. Da den er en atlan- 

 tisk art, betegner voksestedet i Førde (ved 61° 27' n. b.) dens 

 nordgrænse. Den er i Norge, som det synes, kun fundet på klip- 

 per, som i de strøk, hvor den forekommer, for det meste består 

 av hårde, kalkfri bergarter; fra Frankrig angis den også at vokse 

 på trær. Et vist mål av skygge synes at høre til dens fornøden- 

 heter. 



I eksemplaret fra Førde tindes der en enkelt, gammel frugt 

 og hanplanter, i et andet er hunplanter bemerket, medens de 

 øvrige er helt sterile. 



Voksesteder: 



Sm. Onsø, Åle: R3''an. 



LM. Nes, nær Midtfjeldså: Kaalaas. 



St. Håland, Malle: Kaalaas. 



SB. Finnås, Mosterhavn: R. Hartman; Tysnes ?: Wulfs- 

 berg; Os, Bjørnåsen: Jørgensen. 



NB. Førde, Hafstad fr.: Kiær. 



Dicranum fulvum Hook. 

 Den er neppe samlet her i landet før av Berggren i 1868 

 og er ikke i literaluren nævnt som norsk før i 1902 (Bryhn i 

 N. Mag. f. Naturv. bd. 40). 



