154 I. HAGEN. [1 914 



Dicranum fuscescens Turn. 



Det ældste til denne art hørende norske eksemplar (av var. 

 congestiim) er samlet av M. Vahl i slutningen av det 18de eller 

 begyndelsen av det 19de århundrede. I literaturen tinder man 

 den først nævnt som norsk (under navn av D. scopariiim var. 

 fuscescens) i Weber og Mohrs Bot. Tasch. (1807); da disse for- 

 fattere hadde fåt sit eksemplar meddelt av Uldahl, Vahls rejse- 

 fælle i 1802, tør deres meddelelse anses for at medføre rigtighet. 



Det er en meget almindelig art gjennem hele Norge, fra 

 Lindesnes til Nordkap, fra kystranden til østgrænsen; (at den 

 synes at være" sjeldnere i Lister og Mandals amt, skyldes vistnok 

 utelukkende vor mangelfulde kjendskap til dette amts mosflora;) 

 den findes ved havflaten og på de højere fjeld, på Gausta såle- 

 des endnu i 1900 m. højde og på toppen av Knutshøen (1700 m.). 

 Den er også kjendt fra Spitsbergen og fra Nordamerikas arktiske 

 egner. Hyppigst vokser den på overskyggete, jorddækte berg, på 

 jord i skoger, (løv- eller barskog,) men også meget ofte på råt- 

 tent træverk, stubber og vindfald, helst på myrete eller myr- 

 lændte steder, men den kan også træffes på tørrere underlag, på 

 ophøjete tuer i myrene, undertiden på levende træstammer, på 

 skigarer og spon- eller teglstentak; omkring Fredrikstad er den 

 iagttat på trælasttomterne. Kiær antyder, at den fornemmelig 

 holder sig til underlag av kiselberg, men nogen angivelse i lig- 

 nende retning forekommer, såvidt mig bekjendt, ikke ellers i 

 literaturen, og jeg skulde være mest tilbøjelig til at anse arten 

 for indifferent i denne henseende. 



Frugten er meget ofte tilstede og er i sin forekomst nogen- 

 lunde uavhængig både av den geografiske bredde og av højden 

 over havet; den modnes senhøstes, at dømme efter et eksemplar 

 fra Trondhjem, samlet i slutningen av oktober med moden frugt, 

 som endnu ikke har kastet laget. Blomstringen foregår gjennem 

 et længere tidsrum, oftest maske i juli, men eksemplar fra Små- 

 lenskysten befinder sig i blomstring allerede i maj, (Hvaler ^Vs, 

 Kråkerø '^"/s,) medens på den anden side et blomstrende eks 

 emplar fra Gausdal angis at være samlet i august, og på andre 

 eksemplar synes de litet fremskredne unge frugtanlæg endogså 

 at antyde en endnu senere blomstringstid. 



