No. 1] NORGES DICRANACEÆ. 163 



or j'ai trouvé chez D. majiis uiie assise périphérique de cellules 

 non épaissies précisement comme chez un D. angiistum. Les 

 formes caractérisliques dn I), majns var. spadiceiim, å marges des 

 feuilles presqne ou parfaitement entiéres et a nervure plus faible, 

 présentent des rapprochements avec D. angustiim qui a les feuilles 

 toujours entiéres et la nervure étroite. Celle-ci est du reste sujette å 

 des variations considérables; Lindberg et Arnell, dans la descrip- 

 tion originale, lui attribuent une nervure qui ne dépasse pas la 

 moitié inférieure de la feuille; mais une nervure aussi réduite ne se 

 rencontre certainement que dans des cas exceptionnels; du moins, 

 tous les spécimens norvégiens ont les feuilles nerviées jusque 

 vers le sommet. Il }- a des cas dans lesquels la diagnose diffé- 

 rentielle entre D. majiis et D. angiistum est assez difficile å préciser, 

 et j'hésite maintenant a dire, si mon D. angiistum var. fertile 

 appartient vraiment a cette espéce ou s'il ne conviendrait pas 

 de le rattacher å D. majus. 



Dicranum scoparium (L.) Hedw. 



Allerede i 1779 tindes Bryum scoparium nævnt som en norsk 

 plante, nemlig i Wilses beskrivelse over Spydeberg, men noget 

 fra ham hitrørende eksemplar vites ikke at være bevaret. I 1788 

 omhandles den atter av Hans Strøm, og det viser sig av hans 

 herbarium, at han har opfattet den rigtig. Det ældste opbevarete 

 eksemplar her fra landet har imidlertid Gunnerus samlet ^Vs 

 1767 i Dønnes, men han har i Fl. Norv. under no. 661 henført 

 det til Mniiim serpyllifolium. 



Som ellers i den nordlige tempererete zone er D. scoparium 

 også i Norge en almindelig art; den findes gjennem hele landet 

 fra syd til nord, fra øst til vest, muligens med noget vekslende 

 hyppighet; at der ikke findes eksemplar fra enkelte egner, som 

 ellers er nogenlunde vel undersøkt, f. eks. fra Fjordene, beror 

 neppe på, at den der mangler; det kan vistnok ikke forståes på 

 anden måte end således, at den ikke er kommet med ved ind- 

 samlingerne. Lignende er sandsynligvis forholdet på Dovrefjeld, 

 som i herbarierne kun er repræsenteret ved ytterst få eksemplar 

 av denne art. Nedenfor trægrænsen findes den gjennem alle 

 højdelag, og den er neppe heller nogen sjeldenhet i vidjebeltet, 

 men ovenfor dette er den uten tvil overmåte sjelden; medens 



