178 I. HAGEN. [1914 



Trematodon Michx. 

 ( Folia lanceolato-subulata; collum capsulæ inferne uno latere 



j abruptum T. elongatus 



I Folia ovato-lanceolata; collum capsulæ inferne regulare 



I T. breincoUis. 



Trematodon elongatus (Strøm). 



Bryiim elongahim Strøm in Skr. Nat. -Hist. Selsk. I, 2, p. 34 

 (1791), tab. XI, no. 4 et in herb. 



Dicranum ambigunm Hedw. Stirp. crypt. III, p. 87 (1792). 



Trematodon ambiguus Brid. Muse. rec. Suppl. IV, p. 52 (1819); 

 Hornsch. in Flora II, 1, p. 88 (1819). 



Hans Strøms originaleksemplar, som antagelig er samlet på 

 Eker, findes fremdeles i hans Herbarium vivum cryptogamicum. 



Arten findes her og der gjennem landet indtil Salten*) med 

 undtagelse av den S3^dvestlige og vestlige kystrand, hvor den 

 næsten ganske mangler. På Østlandet er den almindelig, mere 

 spredd derimot i de øvrige deler av sit utbredelsesområde. Den 

 findes i lavlandet og åsbeltet samt mer og mindre højt opover 

 i skogbeltet, som den kun på et enkelt sted vites at overskride, 

 nemlig ved Gjendin, (mindst 1000 m. o. h.); de næst højeste 

 fmdesteder ligger i 800 m. højde i Sætersdalen og Hardanger. 

 Dens underlag er nøken, våt eller ialfald fugtig jord, dels myret, 

 dels lerholdig, og den er også fundet på ren lere; man træffer 

 den i grøfter, på grøftekanter og grøftebanker, i vej skjæringer, i 

 fyldninger, i myrer og fugtige sænkninger o. s. v. Den synes at 

 måtte betragtes som en kiselplante. 



Den fmdes altid med frugt. Lågfældningen begynder henimot 

 eller ved midten av august og er tilendebragt i et par uker; kun 

 på et eksemplar fra Florø er den allerede ^Vt i fuld gang. 

 Blomstringen fmder vistnok sted i første halvdel av september; 

 i Bollag 22/8, Tysnes ^Vs og Asker V9 var antheridierne umodne; 

 i Nordmarken ved Kristiania ^V9 foregik blomstring. På et eks- 



*) Ifølge Wahlenberg (i Fl. suec.) skal den også fmdes i Østfinmar- 

 ken. Dette voksested vilde imidlertid ligge aldeles isoleret, da den, 

 såvidt vites, heller ikke i Sverige og Finland går længer mot nord end 

 til omkring den 67de breddegrad. Wahlenbergs angivelse må derfor 

 sættes ut av betragtning, indtil det eksemplar, på hvilket den støtter 

 sig, har været gjenstand for undersøkelse. 



