1. økse al" sten med skafthul af formen R. 2<S. Forsiden 

 danner en kjøl efter midten nedenfor skafthullet. Noget usym- 

 metrisk, idet hullet er lidt nærmere den ene side, og den ene 

 smalside er sterkere hvælvet i længderetning end den anden. 

 Porfyragtig stenart, grønlig graa med lyse spetter. 15 cm. lang, 

 5 cm. bred ved den svagt buede egg, 6 cm. tjd^^ over hullet. F. 

 under jernbanearbeide paa Kolstad i Leinstranden, c. 3 fod 

 dybt i en lerbakke, som helder mod SØ. (10931). 



2. Henimod 100 stkr. flint. Deriblandt er adskillige flek- 

 ker, tildels meget brede, og brudstkr. af saadanne. Nogle af dem 

 har gode egge og har vist været brugt som knive, og nogle viser 

 indhugning i kanterne for skjeftning. Et par ski ve bor, en afslidt, 

 mindre ski ve skr aber, en flekk espalier, som godt kan opfat- 

 tes som en tveregget pilespids, en flekkepilespids og en 

 tvilsom bladformet. Hertil kommer en tvilsom brikke af sten, 

 hvælvet paa begge sider, 3,3 cm. i tverm., som dog mulig kan 

 være en naturdannelse. F. mellem Ljøvik og Ole r halsen paa 

 Gossa i Akerø i nogle store sanddyner, hvor flinterne ligger 

 oppe i dagen efter sterke regnskyl. Herfra er ogsaa tidligere ind- 

 kommet flintsamlinger. Ligesom nr. 3 indsendt af hr. bogholder 

 A. L. Kringstad (10932. 10936). 



3. Økseformet stykke af sandsten, som antagelig er at op- 

 fatte som en ufærdig økse. 18 cm. langt, oventil 5X4 cm. i tverm. 

 De to bredere sider slebne og hvælvede mod eggen. — En mange- 

 kantet 9 cm. lang skifrig sten. Nær en skarp kant er fra to sider 

 boret ind hul, som mødes i næsten ret vinkel. Hullet ikke fuldt 

 1 cm. i tverm. Antagelig et søkk. Skal være f. under grøfte- 

 gravning c. Vi m. dvbt paa lergrunden paa Slutaas i Frænen 

 (10933. 10984). 



4. Dolk af hvidgraa flint, nærmest af formen R. 64, men 

 med jevnere overgang mellem skaft og blad. Et stykke af odden, 

 c. 5 cm. langt, mangler; nu 16 cm. lang, hvoraf 7 cm. paa skaftet. 

 Rladet indtil 4,5 cm. bredt. Godt huggen. F. paa Bratset paa 

 Ertvaagøen, Valsøfjordens herred i Aure ved brydning av nyland, 

 først opdaget i gruset ved gjenkastning af grøfter, men antoges 

 at have ligget i det øvre lag i smaastengrus. Stedet er c. 60 m. o. h. 

 og 170 m. fra stranden. Sterk stigning fra stranden, men fladere, 

 hvor dolken fandtes (10941). 



