I 



No. 5] havstrømmp:ne og den norske marine fauna 13 



der vel heller intet iveieii for, at larverne kan følge Nordhavs- 

 strømmen til den norske kyst. Har en art sat sig fast f. eks. 

 ved vestk^^sten, kan utbredelsen visselig foregaa baade nordover 

 og sydover, indtil temperaturforholdene sætter skranker, som 

 vanskelig kan overskrides. Der er grund til at tro, at utbre- 

 delsen nordover foregaar lettere end sydover og østover, fordi i 

 det ene tilfelde den herskende strømretning er med, i det andet 

 tilfelde imot. Men vi faar erindre, at ved kysten skifter jo tide- 

 vandsstrømmen i regelen retning og derved er muligheten av 

 smaa fremskridt altid tilstede. I denne forbindelse vil jeg nævne, 

 at der er overveiende sandsynlighet for, at størsteparten av vor 

 marine fauna av boreale og lusitaniske arter først er indvandret 

 til vestkysten. Dette bestyrkes ogsaa av fossilfundene. Blandt 

 de ovennævnte arter, hvorav hittil ikke er fundet nogen rester 

 i Kristianiafeltets kvartære avleiringer, har det dog lykkedes 

 Kaldhol at paavise, at ialfald Psanimobia tellinella^ og Modiola- 

 ria marmorata^ har levet paa Vestlandet i tapestiden. Likeledes 

 har KoLDERUP^ fundet fossiler av Riipicola distorta, Mija arena- 

 ria og Trochus zizyphiniis i Bergensfeltet. Av andre arter, som 

 er representert i Kristianiafjordens nulevende molluskfauna men 

 ikke blandt kvartærfossilerne, kan nævnes Eiilima intermedia og 

 Cijlichna cylindracea. Disse to er likeledes fundet som fossiler 

 paa Vestlandet. Her skal ogsaa fremholdes, at Østlandets kvar- 

 tære fauna er kjendt mindst likesaa godt som Vestlandets. Smaa 

 arter kan selvfølgelig oversees, men saadanne former som 

 Mija arenaria og Trochus zizijphinus kan ikke let unddra sig 

 opmerksomheten. Vi maa derfor anta, at bosættingen av disse 

 arter foregik tidligere paa Vestkysten end paa Sydkysten og i 

 Kristianiafjorden, hvortil de efterhaanden er indvandret. Og 

 forklaringen hertil maa være at søke i de herskende strømfor- 

 hold. S^^dkysten har mere end Vestkysten ligget i læ for de 

 strømninger, som har ført indflytterne med sig. Av vestlandske 

 mollusker, som mangler i Kristianiafjorden og hvorav heller ikke 

 er fundet fossiler i Kristianiafeltet, kan nævnes: Pechinculus 

 glycimeris, Circe minima, Lepton iiitidiim, Lutraria elliptica, Psam- 

 mohia costulata, Solen ensis, Poromya granulata, Dentalium agile, 

 Acantochiton fascicularis, Cyclostrema petterseni, Aporrhais serre- 

 sianus, Odostomia pallida, Cingula cingulis, Mangelia nebula, Jef- 

 freysia globularis Jeff., Spirotropis carinata, Buccinum humphrey- 

 sianum, Ukko turtoni, etc. 



^ Et bidrag til faunaen i Vestlandets kvartæravleiringer. B. M. A. 



1908, nr. 6, s. 44. 

 ^ Nordfjords kvartæravleiringer. B. M. A. 1912, nr. 3, s. 137. 

 ^ Bergensfeltet og tilstødende trakter i senglacial og postglacial tid. 



B. M. A. 1907, nr. 14, s. 199, 206, 207. 



