No. 5] HAVSTRØMMENE OG DEN NORSKE MARINE FAUNA 17 



fiiides som fossile rester paa Vestlandet, men neppe paa Øst- 

 landet. Om de færreste tør man vel anta, at de er indvandret 

 under den nuværende havstand. De allerfleste av den sidste 

 gruppe vilde vistnok kunne leve i Kristianiafjorden, og det er 

 ikke utelukket, at enkelte av dem efterhaanden vil naa frem. 

 Men i sin almindelighet tør man vel slutte, at naturforholdene 

 for tiden ikke er gunstig for deres fremtrængen mot øst, hvilket 

 delvis maa sættes i sammenhæng med de herskende strømforhold. 



Den faunistiske forskjel mellem Østland og Vestland ytrer 

 sig selvfølgelig ikke bare i et overskud for Vestlandets vedkom- 

 mende av molluskarter. Ogsaa i echinodermernes rekke kan 

 paavises en lignende ulikhet. Kristianiafjorden mangler saaledes 

 følgende arter, som kjendes fra Vestkysten^: Antedon tenella, 

 Rhizocrinus lofotensis, Ophiiira carnea, Amphiura horealis, A. se- 

 ciirigera, Ophiactis abijssicola, Ophiacanta bidentata, 0. abyssicola, 

 0. anomala, Ophiopiis arcticiis, Ophioscolex purpiireus, Asteronyæ 

 loveni, Gorgonocephahis lamarcki, Ctenodiscus crispatiis, Poronia- 

 morpha rosea, Lasiaster Iiispidus, Pteraster piilinllus, P. militaris, 

 Pedicellaster typiciis, Brisinga coronata, Dorocidaris papillata, Echi- 

 nus elegans, Spataiigus raschi. 



Om den arktiske form Ctenodiscus crispatiis vet man, at den 

 i senglacial tid levet i Kristianiafjorden, da M. Sårs- fandt fos- 

 sile rester i nærheten av Kristiania. Disse echinodermers kvar- 

 tærhistorie er forøvrig meget litet kjendt blandt andet ogsaa av 

 den grund, at der er blandt dem saa mange dypvandsformer, 

 som man kun rent undlagelsesvis kan vente at finde i fossil 

 tilstand. 



Der er i det foregaaende stillet sammen adskillig materiale 

 til belysning av spørsmaalet om forskjellen mellem den østland- 

 ske og den vestlandske havfauna i nutiden. For at kunne for- 

 ståa denne forskjel er det nødvendig at kjende den geologiske 

 utvikling. Allerede grundlæggeren av den moderne dyregeografi, 

 Wallace, har gjort opmerksom paa, at «neben der Verånder- 

 ungs- und Verbreitungsfåhigkeit der Organismen die geologischen 

 und klimatischen Verånderungen der Vorzeit in erster Linie es 

 sind, welche uns den Schliissel zur Losung der vielen Råtsel des 

 heutigen Verbreitungsbildes geben konnen»^. Jeg tror imidlertid, 

 at nogen fuld forstaaelse av havdyrenes utbredelse ved konti- 

 nenternes kyster vil man ikke faa uten ved et omhyggelig stu- 

 dium av de omgivende farvands strømforhold. Ti havstrømmene 



^ Grieg, Oversigt over det nordlige Norges ecliinodermer. B. M. A. 



1902, nr. 1, s. 6. 

 '^ Fossile dyrelevninger fra kvartærperioden, s. 29. 

 ^ Citert efter A. Br.\ler, Biogcographie, i Die Kultur der Gegenwart, 



lierausgegeben von Paul Hixneberc;». Teillll, Abteilung IV, 4, s. 184. 



k 



9 



