ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1898, N:0 1. 51 



Cirkeln A föreställer omfånget för en viss art; artens ty- 

 piska representanter böra placeras närmast medelpunkten M, de 

 i någon män afvikande däremot närmare periferien P. Om ett 

 atypiskt individ a korsas med ett mera typiskt b, blir den hos 

 a förefintliga egenskapen utspädd och försvagad hos det nya 

 individet ab, och detta kommer sålunda att ligga närmare M 

 än det afvikande individet a. Korsas däremot tvenne atypiska 

 individ, som i sina afvikelser tendera åt samma håll, om a 

 korsas med ett annat a pä ungefär samma afstånd från M, 

 äger afkomman a' 1 den afvikande egenskapen i förstärkt grad 

 och faller således längre från M och närmare P än de bägge 

 föräldraindividen a, ja det kan slutligen, om utvecklingen fort- 

 sättes i den inslagna riktningen, gå därhän, att de till gruppen 

 a hörande individen komma att stå utom omfånget för arten A 

 och bilda ett nytt species, en ny konstant närstående art a 11 . 

 På denna väg kunna ursprungligen rent individuella egenskaper 

 omvandlas till specifika. 



Helt annorlunda är förhällandet vid den vegetativa individ- 

 bildningen. Har hos ett fröindivid en eller flera individuella 

 egenskaper under Ontogenesen uppkommit, så bibehållas dessa 

 vanligen oförändrade hos de från detta pä vegetativ väg isole- 

 rade och vidare utvecklade sidodelarna (= vegetativt alstrade 

 individen). I cirkeln B komma de frän det atypiska fröindivi- 

 det a vegetativt isolerade individen, hvilka bibehålla egenska- 

 perna hos a oförändrade, att ständigt ligga på samma afstånd 

 från M och P som a ursprungligen intog (utefter cirkellinjen p). 

 Om nu af en eller annan orsak en dylik form blir sexuellt im- 

 potent, såsom den ofvan beskrifna ÅL capitata x arvensis f. in- 

 fläta, sä kan en sådan praktiskt taget anses konstant. 



De olika resultaten af sexuell och vegetativ individbildning 

 kunna särdeles tydligt iakttagas hos hybriden M. capitata x 

 arvensis: på en viss lokal finnas massor af sinsemellan fullkom- 

 ligt lika individ, tydligen uppkomna på vegetativ väg från en 

 enda genom korsning af staniarterna ur frö utvecklad planta; 

 pä en annan lokal har en med den förra olik fröplanta kring 



