ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1898, N:0 1, 55 



pollination mellan tvenne blommor inom samma fysiologiska 

 individ, i viss mån sknlle — fast måhända i mindre grad än 

 det förra slaget — vara ofördelaktig för M. gentilis och verka 

 minskad fruktsättning. 



Då nu hos denna för allogami afpassade art den könliga 

 individbildningen icke hållit jämna steg med den vegetativa, har 

 pollinationen allt oftare måst försiggå mellan blommor tillhörande 

 samma fysiologiska kollektivindivid, och i samma mån som frukt- 

 sättningen därigenom blifvit försämrad, har skillnaden i antalet 

 mellan på könlig och vegetativ väg alstrade individ blifvit allt 

 större, utsikterna för pollination mellan tvenne olika fysiologiska 

 individ allt sämre, däraf åter är en naturlig följd, att steriliteten 

 blifvit än större, hvilket förhållande slutligen — i samband med 

 den supponerade inhärenta benägenheten för det hanliga könets 

 reduktion — hos arten i sin helhet förorsakat total apogami. 



T fråga om pistillen har jag redan anmärkt, att den till 

 sitt yttre synes vara fullt normal. Dock torde härvidlag i ana- 

 logi med den satsen, att organ, som mist sina funktioner, abortera 

 eller åtminstone degenerera, ej det antagandet vara förhastadt, 

 att ett försvagande af gynseciets sexuella potens redan inträdt 

 eller åtminstone i en framtid kommer att inträda. 



På grund af det of van anförda har jag således sökt visa, 

 att den starka vegetativa individbildningen samverkat till apoga- 

 miens inträdande hos M. gentilis med den tendens att reducera 

 andraeciet, som i och för sig måste antagas hos nämnda art 

 liksom hos en mängd andra labiater, vare sig de äga vegetativ 

 förökning eller icke. 



Den af den vegetativa individbildningen verkade autogamien 

 skulle möjligen kunna anses tillräcklig att förklara växtens ste- 

 rilitet, men knappast för att förklara ståndarnas abort. En 

 sådan abort är ju bekant äfven hos labiater utan nämnvärd 

 vegetativ individbildning. Men å andra sidan är det i och för 

 sig ej otänkbart, att liksom ju faktiskt en liflig korrelation råder 

 mellan kronan och ståndarna i en Mentha-b\omma, i det kronan 

 aftager i storlek alltefter graden af ståndarnas abort, fysiologiskt 



