92 ERIKSON, RANUNCULUS ILLYRICUS' MORFOLOGI, BIOLOGI O. ANAT. 



bladen 3- eller 2-delade med jämnbredt-larisettlika, helbräddade 

 flikar. De öfversta stjälkbladen äro stundom hela, liknande en 

 af de nedras flikar. I en nyligen utkommen afhandling 1 ) om 

 Ranunculacéernas bladform omnämnes äfven Ranunculus illyricus. 

 Det heter nämligen: »Ferner hängt mit der im Centrum stehen- 

 den Ranunculus acer-Form auch die kleine Gruppe der Ranun- 

 cwZtw-Species mit tief getheilten fussförmigen Blättern, Ranun- 

 culus pedatus W. et K. und Ranunculus illyricus L. zusammen. 

 Beide haben lineale, ziemlich parallel-nervige Blattzipfel und 

 stehen deshalb am besten hier im Anschluss an Ranunculus 

 gramineus». Bladen hos Ranunculus illyricus äro visserligen till 

 en del djupt delade, men att kalla dem fussförmig synes mig 

 vara konstladt, då de väl snarare äro handdelade. Att det 

 äfven finnes hela blad hos denna art omnämnes icke af Bitter. 



Alla bladen äro beklädda med ett silfverglänsande filtludd, 

 som är tätast pä bladens undre yta. 



De först bildade bredare rotbladen vissna hastigt bort, så 

 att de vid tiden för blomningen ofta äro alldeles försvunna. 



Ranunculus illyricus visar sig i sin utveckling och sina 

 morfologiska förhållanden tillpassad till ett torrt klimat och en 

 torr jordmån. Också förekommer den hufvudsakligen 2 ) på soliga, 

 vindöppna, sandiga lokaler eller på de regnfattiga stepperna i 

 södra Ryssland. 



Med afseende på sin vegetationstid är denna ranunkel en 

 s. k. efemer växt, som fullbordar sin vegetation och blomning 

 under våren och försommaren. Efter blomningen, som vanligen 

 inträffar i den första veckan i juni, vissnar växten hastigt bort. 



Som xerofila tillpassningar kunna dessutom anföras blad- 

 skifvornas successiva reduktion, i det att skifvan delas i smala 

 flikar på de sist bildade bladen, förekomsten af luftförande hår 

 på växtens alla öfverjordiska delar samt bladskifvornas uppräta 



') G. Bitter, Vergleichend-morphologische Untersuchungen über die Blattform 

 der Ranunculaceen und Umbelliferen (Flora 83 Bd, 1897). 



2 ) I Becks Flora von Nieder-Osterreich uppgifvas följande lokaliteter: »Auf 

 Weiden, sonnigen, sandigen Triften, unter Buschwerk». 



