ÖFVERSIGT AP K. VETBNSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1 898, N:0 2. 103 



säger förf.: »Zwei anatomische Merkmale spielen bei der Charac- 

 terisirung der Itanunculiis-S\)ec\es eine Hauptrolle: der vorher 

 schon so vielfach erwähnte Festigungsring und die hier im Ver- 

 ein mit ihm auftretende, sich um die Gefässtheile der Bündel 

 herumziehende Strangscheide, die bei den Landspecies verdickt 

 und verholzt, bei den Wasserspecies nur angedeutet ist.» En 

 sammanhängande mekanisk ring saknas emellertid hos R. illyricus, 

 sä att denna art i detta afseende afviker från de arter, Meyer 

 undersökt. livad den andra uppgiften beträffar, att hadromet 

 skulle vara omgifvet af *en förvedad slida, så är det möjligt, 

 att så förhåller sig. Jag har sett dylika förtjockade och för- 

 vedade celler mellan hadromet och leptomet, och det är mycket 

 möjligt, att de ringformigt omgifva hadromet. Jag har för när- 

 varande icke lämpligt undersökningsmaterial till hands, men jag 

 anser icke frågan ha någon så stor betydelse, att den är värd 

 ett uppskof. Min beskrifning af kärlknippena i bladskaften 

 talar för förekomsten af en dylik slida. I så fall är den före- 

 gående uppgiften: »leptomet omgifves ringformigt af segbastet» 

 naturligtvis icke fullt riktig. 



Bladet. 



Bladen visa en olika anatomisk byggnad, beroende på deras 

 läge, i det att stjälkbladen äro isolaterade, under det att rot- 

 bladen äro bifaciala, hvilket förhållande måste uppfattas som 

 en xerofil tillpassning. Det är endast de för vinden mest ut- 

 satta bladen, som hafva pallisadparenkymet utveckladt på båda 

 sidor. Ett tvärsnitt genom ett stjälkblads midtelflik visar, att 

 den undre öfverhudens yttervägg är förtjockad, mest i kanten 

 och rakt under kärlknippena, dock icke kutiserad. På den öfre 

 sidan är däremot öfverhudsytterväggen ytterst tunn. Den undre 

 bladytans epidermisceller äro sträckta i bladets längdriktning och 

 hafva något undulerade mellanväggar. Klyföppningarne äro 

 ordnade parallelt med medelnerven. De på denna sida sittande 

 håren äro tätare än de på öfversidan belägna. Håren äro långa, 

 solida, framåtriktade och ligga ursprungligen rakt utsträckta, 



