133 



Öfversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1898. N:o 1. 



Stockholm. 



Om aplanosporer hos Halospheera. 

 Af P. T. Cleve. 



(Meddeladt den 9 Mars 1898.) 



Den encelliga, pelagiska klorofyllalgen Halosphcera viridis 

 har af Schmitz blifvit utförligt beskrifven i Mittheilungen d. 

 zool. Stat. zu Neapel I, 1877, och i nämnda arbete redogöres 

 noga för algens svärmsporbildning. Denna försiggår i korthet 

 på det sätt, att genom cellkärnans upprepade delning bildas ett 

 stort antal nya kärnor, kring hvilka plasma och klorofyll hopas, 

 så att derigenom uppstår ett stort antal moderceller till svärm- 

 sporer. Samtidigt differentieras innanför den ursprungliga cell- 

 membranen en ny och af annan beskaffenhet, hvilken inre mem- 

 bran med inneslutna moderceller till svärmsporer uttränger genom 

 den äldres bristning. Denna nya membran upplöses så småningom 

 till en slemmig substans, och under tiden hafva svärmsporer bil- 

 dats genom delning af de förut omnämnda modercellerna. De för- 

 sättas nu i frihet. Dessa svärmsporer hafva en högst ovanlig 

 form, nämligen af käglor, från hvilkas breda bas utgå tvänne lika 

 långa cilier. Beträffande dessa svärmcellers vidare öden är, så vidt 

 jag vet, intet bekant, och det är således ovisst, om de äro ga- 

 meter, som kopulera, eller om de direkt utbildas till nya celler. 



Halosphaera har dock ännu ett reproduktionssätt, nämligen 

 genom aplanosporer. Under vintern 1897 fann jag i plankton- 

 prof, insamlade dels vester om Jutska halfön, dels i Gullmars- 

 fjorden, några exemplar af Halosphaera, innehållande aplanosporer, 



